Studenta de 19 ani, Kate Joyce,
era în vacanţa cu prietenii când a dispărut, acum 3 zile.
- Detectivul... - Au avut tot timpul suspecţi.
- Nimic. - Nici nu pot să-i acuze de ceva
până când nu-i găsesc trupul.
Care sunt şansele să se întâmple asta?
Însă sunt în biroul lui Hotch?
Nu poate fi un semn bun.
Autorităţile îi mai pot ţine doar 12 ore în arest fără a-i acuza de ceva.
- JJ e încă acolo? - Şi Strauss.
- Iar lapte bătut? - N-am ce face, îmi place la nebunie.
- Cât a timp a trecut? 20 de minute? - În 10 plecăm.
- Nu cred că are treabă cu cazul. - Ştii ceva în plus?
Dacă ştiu ceva?
Tocmai a repetat întrebarea. Ăsta e un semn.
- Ştii de ce JJ e acolo? - N-am nici cea mai vagă idee.
- Ce se petrece? - Poate a cerut o mărire de salariu.
Au fost trase perdelele alea vreodată?
- M-am gândit bine. Nu mă interesează. - Categoric.
Ai refuzat postul de 2 ori fără a te consulta cu şeful departamentului tău.
Agentul Jareau nu are nicio obligaţie de a discuta asta cu mine.
Dacă Pentagonul are nevoie de unul din membrii echipei tale, ar trebui să ştii.
De ce nu i-ai spus agentului Hotchner de ofertă?
- Nu am vrut să se ajungă aici pentru că... - Pentru că ştii că e un post mai bun!
- Pentru că nu vreau să-l părăsesc pe ăsta. - Eşti aici de 6 ani.
- Aproape de 7 ani, dnă. - Schimbarea e bună.
Şi, din câte am înţeles, postul ăsta implică mai puţine deplasări.
- Ai putea sta acasă cu Henry. - Poftiţi?
- Înţeleg sacrificiile făcute. - Fac ceea ce îmi place.
M-au transformat într-o persoană mai bună, într-o mamă mai bună...
Toate sacrificiile făcute au fost pentru familia mea.
Nu am nici cel mai mic regret.
Cu toţii suntem de acord că agentul Jareau e un membru
important al acestei echipe.
Înţeleg şi de ce departamentul executiv cere transferul.
Totuşi, dacă agentul Jareau refuză, respectuos, oferta,
nu aveţi cum s-o obligaţi să plece.
Nu, nu am cum s-o oblig.
- Te-ai uitat la caseta cu fata dispărută? - Toţi o privesc în acest moment.
- Trebuie să fiţi în Maryland într-o oră. - O să fim acolo.
Mulţumesc.
JJ...
- Pentagonul? - Îmi cer scuze că nu ţi-am spus.
E-n regulă... Doar că e ceva foarte important.
Ofiţerul de relaţii cu publicul al Departamentului Apărării e o
promovare de mare importanţă.
Eşti sigură că nu vrei postul?
Hotch, locul meu e aici.
Ai crede că profilerii ar şti să se ascundă mai bine de atât, nu?
Ai văzut ce-i cu suspecţii?
Par a fi genul dominatorilor clasici, dar nu cred că e chiar că la carte.
Nu avem decât o singură şansă.
- De cât timp sunt arestaţi? - De 60 de ore. Mai avem 12 ore
să obţinem o mărturie şi să găsim cadavrul.
Sid Pearson are mulţi bani şi multe legături. Dacă-i dăm drumul, s-ar putea
- să nu-l mai vedem vreodată. - Şi Barrett?
El nu are aceleaşi resurse.
- Credeţi că ei au văzut-o? - Poliţia localnică aşa crede.
Au încercat să-i facă pe avocaţi să se certe între ei, dar nu a mers.
Au o legătură veche de pe vremea copilăriei lor.
Zborul durează doar 30 de minute. Nu e destul timp pentru
- a căuta în trecuturile lor. - Bullet-urile sunt despre persoana
dispărută. Paginile 2 şi 3 au date despre suspecţi.
Trimite-ne tot ce ne poate trebui. Înregistrări telefonice, cărţi de credit,
- tot ce poţi găsi. - Da, o să le aveţi când ajungeţi acolo.
- Mulţumesc. - E totul în ordine?
Te referi la Strauss? Nu! Cunosc privirea aia.
Totul o să fie bine.
Criminal Minds Sezonul 6, episodul 2
Traducerea şi adaptarea: sleepwalker - iNT SUBS
Jean Racine spunea că "o tragedie nu are nevoie de sânge şi moarte.
E destul că e plină de acea tristeţe majestică. E plăcerea tragediei."
Eşti bine?
- Da. Tu? - Mi-e cam rău. Scuză-mă.
Am primit o ofertă de la Pentagon pe care am refuzat-o de 2 ori.
Nu le-am spus de ea nici lui Hotch, nici lui Strauss.
Iar acum Strauss vrea să o accepţi.
Desigur că vrea. Va avea de câştigat dacă tu vei fi promovată.
- Nu am niciun pic de încredere în ea. - Nici n-ar trebui. Hotch ce crede?
- Ştie că nu vreau să plec. - Atunci nu vei pleca.
- Alvie e un pic speriat. - Mai trebuia să întrebi?
Să recapitulăm.
Kate Joyce, în vârstă de 19 ani, a fost văzută ultima dată
plecând dintr-un bar cu aceşti 2 bărbaţi.
Sidney Pearson şi James Barrett, amândoi de 20 de ani.
A fost dată dispărută a doua zi dimineaţă, când nu s-a întâlnit cu prietenii ei.
- Asta a fost acum 3 zile. - Ei susţin că au lăsat-o pe Kate la motel,
dar nu sunt camere video care să confirme asta.
Echipele de căutări au scotocit toată insula.
Au întors totul cu susu-n jos şi degeaba.
Amândoi spun că au făcut sex cu Kate şi că a fost cu acordul ei.
Nu e nicio cale de a confirma asta. Nu există niciun cadavru.
Mă îndoiesc că a fost de bună voie.
Trebuie să dovedim că sunt vinovaţi de mai mult decât că au fost
- văzuţi cu ea. - Dacă nu am reuşit să găsim fisuri
în povestea lor, trebuie să îi facem să cedeze psihic.
Vreau ca tu şi Prentiss să conduceţi interogatoriul.
Dave, tu şi Reid începeţi de la bar.
JJ, vreau ca familia lui Joyce să rămână pe loc.
Pe loc? După 3 zile?
Nu s-au dus la hotel. Vreau să rămâi cu ei.
Sigur.
Nu au plecat. Le-am pregătit camera la hotel, dar nu vor să se ducă.
Nu pot pleca. Sunteţi singura lor sursă de informaţii.
Chiar dacă pleacă 1 minut de aici se vor simţi torturaţi.
I-am ţinut departe de suspecţi. Nu înţeleg de ce-i vrei pe toţi împreună.
Ai încredere în mine.
- Sunteţi de la FBI? - Da, dnă. Jennifer Jareau.
JJ? Pe Kate aproape că a chemat-o Jennifer.
Jennifer Joyce. I-am fi spus JJ.
Vreţi să mergem la hotel? O să vin cu dvs şi vom fi în
contact permanent cu echipa mea.
- Băieţii aceia vor fi tot aici? - Da, dle.
Atunci şi eu voi fi.
Bine. Atunci haideţi să găsim un loc unde să putem vorbi.
A apărut pe postul de televiziune ieri. Multă presiune.
Primarul ar prefera să fie vorba de un atac al marelui alb
decât să fie vorba de o crimă.
Sigur. Un atac din partea unui rechin l-ar face pe primar victimă.
Însă un criminal l-ar face responsabil de situaţie.
După ce s-a urcat în maşina aia nu ştim nimic din ce s-a întâmplat.
Povestea suspecţilor rezistă.
Au spus-o de nenumărate ori fără nicio modificare.
Trebuie să existe un sâmbure de adevăr în declaraţie.
Sid Pearson e cel deştept. Celălalt e mai prost ca un bolovan.
- Sunt prieteni de-o viaţă. - Ca să vezi...
- Trebuie să existe un motiv. - Nu au ieşit din celulele lor
decât pentru a fi interogaţi sau pentru a se duce la toaletă.
- Aveţi camere video? - Da, ambele camere.
Bun. Va trebui să ne bazăm pe limbajul nonverbal
care să le dezvăluie slăbiciunile.
Hei, voi!
Ce aţi făcut cu Kate?
Calmează-te, omule!
O să te omor, mă înţelegi?
Mă înţelegi?
Ţineţi-l departe de mine.
Barrett a evitat conflictul. Pearson a fost provocator.
- Blondul se distrează. - Dacă ştie unde e Kate, asta e puterea sa.
Vrei să-ţi aduc ceva?
Poftim?
Apă, suc... Ţi-e foame?
Sunt lihnit.
Nu vrei nimic?
Friptură de vită cu cartofi prăjiţi.
- S-a făcut. - Şi o bere.
Bună încercare.
- Ce dracului a fost aia? - Încercam să câştigăm puţină încredere.
- Şi pe celălalt îl vei întreba? - Nu.
- Şi nu te vei duce acolo? - Nu încă.
Serios?
Pentru că nu avem prea mult timp la dispoziţie.
În ultimele 2 zile şi jumătate li s-au pus aceleaşi întrebări.
Dacă intrăm acolo şi avem aceeaşi strategie, nu vom obţine nimic.
- Nu înţeleg. - Dacă intrăm în camera aia acum,
ei vor deţine toată puterea.
Aşa că aşteptăm?
Pentru o vreme.
Kate Joyce provine dintr-o familie stabilă. S-a dus la o şcoală bună, avea note bune,
- avea prieteni buni. - Totul indică faptul că era o fată cuminte.
- Nu crezi că e? - Ba sunt sigur că e.
Dar?
Are 19 ani.
Cu toţii sunt de acord că nu ar fi plecat cu băieţii ăia.
Dar a făcut-o.
Da.
Dar de ce?
De ce această fată, această fată cuminte, şi-ar asuma riscul ăsta?
- Nu avem destule imagini la dispoziţie. - Am văzut destule ca să ştim
ce s-a întâmplat.
Kate Joyce şi prietenii ei s-au mişcat mult.
Suspecţii nu au făcut-o.
Au aşteptat-o.
Au aşteptat momentul potrivit.
- Ce a atras-o la tipii ăia? - Dacă îi cunoştea?
Prietenii ei nu au spus niciodată asta.
Era aici doar de o săptămână.
- Cred că avea încredere în ei. - De ce?
Se prea poate că-şi testa limitele, dar era prea precaută
ca să plece de aici cu 2 necunoscuţi.
Deci i-a întâlnit înainte de vineri seara.
Uită-te la ea... Mereu i-a plăcut apa?
Am început s-o dăm la înot din al 2-lea an în care am venit aici.
Când a fost asta, Jeff? În '95?
Cine-i el? Fiul dvs?
Drew.
Erau în aceeaşi echipă de înot, însă pare cu câţiva ani mai tânăr.
Părea. Avea leucemie.
Îmi pare rău.
Katie era mereu foarte protectivă cu el.
Pe ea a durut-o cel mai mult.
Ar fi trebuit să fim aici. Dacă veneam aici...
- Ştii că nu ar fi venit. - Nu mai spune asta!
Ăsta e adevărul. Totul a fost făcut ca ea să plece.
Să plece? De unde să plece, Patty? De lângă noi?
- Nu ştiu, Jeff! Avea nevoie de o pauză. - Nu trebuia s-o laşi să vină aici.
Are 19 ani. Cum puteam s-o opresc? În plus, am spus că e în ordine.
- Ne-am înşelat! - Şi crezi că eu nu ştiu asta?
Ştiu că încercaţi să înţelegeţi situaţia, însă, credeţi-mă,
nu are nici cea mai mică logică.
Nu. Nu ai nici cea mai mică idee.
N-ai idee cum e. Copiii ne-au fost luaţi de lângă noi!
Şi nimic din ce spui nu va schimba situaţia.
Aveţi dreptate.
E normal să vrei să dai vina pe cineva.
Dar acum trebuie să vă susţineţi unul pe celălalt.
- Garcia, ce ai găsit? - Multe înregistrări.
Facturi de telefoane mobile, cărţi de credit şi infracţiuni juvenile.
Trimit toate datele acum...
- Ăştia 2 au provocat de mici probleme. - Când au început s-o facă?
În vara lui 2000.
Aveau doar 10 ani. Ce au făcut?
Vezi cu ochii tăi.
Băieţi obraznici.
Furt din magazine, vandalism... Au dat foc unei case.
O clădire abandonată. Focuri de artificii.
Acuzaţiile au fost retrase vara trecută.
Se pare că scot tot ce-i mai rău din ei.
Sunteţi gata?
- Salut. - Salut.
Numele meu este Derek Morgan. Fac parte din Departamenul de Analiză
a Comportamentului din cadrul FBI.
- Ce-ai păţit? - Am avut-o pusă înainte de vineri seara.
Nu asta te-am întrebat.
Ştiu la ce te gândeşti.
Ba nu cred că ştii.
Jucător de hochei. Evident, stângaci.
- Am avut-o ruptă-n 3 locuri. - Nasol.
Pun pariu că erai o forţă. Păcat că nu ai dominat aşa cum voiau.
De ce? Ce s-a întâmplat? Ai fost refuzat?
Mai ales după ce le-ai spus tuturor că te vei duce.
Cred că asta ţi-a lovit puţin orgoliul.
Care-i treaba?
- Nu scrie nimic în dosar? - Păi să vedem.
Dosarul meu spune că...
Ai trişat la teste şi ţi-ai pus prietena să recunoască.
Încă o lecţie dură, nu?
Nu poţi avea încredere în nimeni că-şi va ţine gura.
De ce nu ţi-ai chemat vreun avocat?
Pentru că nu am greşit cu nimic.
Ce enervant e!
Te pricepi puţin la camere video?
Probabil că bateria e descărcată.
Puteţi să-mi aduceţi o baterie nouă pentru camera video?
Bine.
Aia ce e? Friptură?
Pe tine te-a întrebat cineva?
- Nu mi-e foame. - Nici mie... până să simt mirosul.
Scuze.
Bun...
Sid are un Lexus... Frumos.
- Te-a lăsat vreodată să-l conduci? - Nu.
Da... Îi cam place să deţină controlul, nu?
L-am cunoscut. Pare un nesimţit.
Şi asta spune multe, dacă poate mânca într-o situaţie ca asta.
Şi nu are o maşină oarecare. Are un Lexus.
La 16 ani... Dar cred că BBG-ii asta primesc.
- Băieţii de bani gata. - Tatăl său are o reprezentanţă.
Mereu îi iei apărarea lui Sid?
Dacă îi iau apărarea?
Nu contează.
Văd că tu ai o barcă. Un motor cu 2 pistoane.
- E rapidă? - Da.
Prinde 50.
Poate chiar 55.
Când s-a mutat familia ta aici?
Nu-mi amintesc.
Când erai în şcoala primară? Sau în gimnaziu?
În clasa a 3-a.
Deci aveai cam 10 ani. Atunci l-ai cunoscut pe Sid.
Ce treabă au toate astea cu fata aia?
- Nu îi pomeneşte numele. - De ce nu?
Se distanţează.
Impersonalizează victima.
Vrei să vorbim despre Kate?
- Nu o cunoşteam. - Tu ai adus-o în discuţie.
Vezi cum şi-a schimbat privirea şi şi-a trosnit gâtul?
Comportamentul său era unul normal până când s-a adus vorba de Kate.
În declaraţie spui că tu şi Jimmy aţi întâlnit-o pe Kate vineri noaptea.
Astea sunt extrasele de pe cardul de credit al lui Kate.
Ea şi prietenii ei au închiriat un jet-ski de la Jimmy vineri dimineaţa.
- Are 100 de clienţi pe zi. - Dar zău aşa, omule...
Nu cred că toate arată precum Kate, nu?
Nu asta ţi-a zis vineri dimineaţa? Nu te-a chemat s-o vezi?
Iar ţie ţi-a plăcut ce ai văzut, nu?
Ai invitat-o în club, iar asta n-ar fi fost nimic rău.
Problema e că atunci când eşti împreună cu Jimmy, faceţi numai prostii.
Şi când adaugi o fată în combinaţie... N-a avut nicio şansă, nu?
La fel ca şi Kelly Greyville.
- Cine? - Vara trecută.
A făcut o reclamaţie dar, spre norocul vostru, şi-a retras-o.
Omule, am putea continua... cât timp mă mai poţi ţine aici,
sau aş putea simplifica foarte mult situaţia pentru voi.
- Faceţi-mi un test cu poligraful. - După 65 de ore de stat aici,
vrei un test cu detectorul de minciuni?
- Depinde. - De ce?
Tu îmi vei pune întrebările?
Pentru că speram foarte mulţi s-o trimiţi pe frumuşica aia.
Aţi auzit? Barrett a cerut un test cu detectorul de minciuni.
Glumeşti. Şi el?
Nu înţeleg de ce băieţii vor un test cu detectorul de minciuni.
Nu au zis că-l vor. L-au sugerat doar.
E o măsură de siguranţă. Vor să arate că nu au nimic de ascuns.
Şi ei ştiu unde e Kate.
Nu ştim asta cu siguranţă.
Haideţi să mergem la hotel, bine?
Am putea merge să privim oceanul.
Nu pot să cred că la asta te gândeşti acum.
- Nu mă gândesc la asta. - Dar ai spus...
- Pentru că te calmează pe tine! - Nu aţi ieşit de aici zile în şir.
Nu aţi mâncat, nu aţi dormit, nu puteţi continua aşa.
Du-te tu.
Credem că fata se simţea în siguranţă în preajma lor.
Cum aşa? Singura lor întâlnire fusese la închirierea de jet-ski-uri.
Singura întâlnire de care ştim noi.
Garcia verifică şi cardurile de credit ale prietenilor ei.
Puteau să se fi întâlnit şi în alt loc.
- Ştiu şi eu? E o fată deşteaptă. - Şi frumoasă, carismatică, de 19 ani...
- Mai ştii cum era la 19 ani? - Nu s-ar fi lăsat în inferioritate
de bună voie.
Dar dacă Pearson i-a promit că scapă de Jim Barrett?
Şi ce? Jim s-a revoltat?
Aş putea marşa pe teoria asta.
- Când vom primi rezultatele? - Din clipă-n clipă.
Şi... dacă sunt nevinovaţi? Atunci am revenit de unde am plecat.
- Unul din ei ştie unde e Kate. - De unde ştii cu siguranţă?
Pentru că o persoană nevinovată nu stă liniştită 3 zile.
Devine furioasă şi defensivă.
Tipii ăştia se chinuie foarte mult să deţină controlul. Au ceva de ascuns.
- Şi de ce fac testul cu detectorul? - Pentru că trag de timp.
Criminalii în serie sunt aşi în materie de manipulare.
Criminali în serie?
Avem de-a face doar cu o singură presupusă victimă.
Un criminal în serie se evidenţiază prin caracteristici, nu doar prin cifre.
Au mai atacat o fată înainte. Era doar o chestiune de timp până s-o facă iar.
Barrett e perechea perfectă pentru Pearson.
Familia sa a plecat de la oraş, obligându-l să se obişnuiască
cu noul mediu. Vrea foarte mult să se integreze.
Iar Pearson are trăsăturile dominatorului. E gălăcios, e provocator, e inteligent.
E carismatic şi are privilegii.
- Floare la ureche. - Ar trebui să vorbeşti cu el.
- Mi-ar face plăcere. - Te duc la el.
JJ, ce face familia Joyce?
Şi-au pierdut fiul acum 3 ani.
Dacă nu o găsim pe Kate...
Dacă ea îi ştia pe băieţi mai bine decât credem, ar trebui
să cercetezi mai adânc problema.
- Mai adânc? - Dacă familia crede că poate fi de folos,
- ar putea spune ceva. - Ştiu, dar...
nu ar trebui s-o facă.
- Hotch, nu putem s-o pierdem. - Strauss crede că toţi putem fi înlocuiţi.
Am încercat din răsputeri încercând să-i explic că nu e aşa.
Tu eşti poliţistul rău?
Eu nu sunt poliţist.
Sidney Xavier Pearson.
Cu aşa un nume nu au venit la pachet şi manierele?
Un domn îi deschide uşa unei dne.
- Dar ea nu prea era o dnă. - Ai grijă cum vorbeşti.
Fata era excitată, omule.
- Adică m-a implorat s-o facem. - Asta e o...
Nenorocitul ăsta a trecut testul!
Cum? Cum ai făcut-o?
Nenorocitul crede că minciunile sale reprezintă adevărul.
Trage de câteva ori aer în piept şi trece testul.
Tataie ăsta cam dramatizează, nu?
De fapt, povestea e mult mai simplă.
Eu, de fapt, nu i-am făcut nimic.
Nu i-ai făcut nimic?
- Mi-ai dat nişte detalii foarte exacte. - Nu mă înţelege greşit.
ADN-ul meu e peste toată fata aia, dar...
asta nu înseamnă c-am omorât-o.
Am şi poze.
- Ce? - Pe telefon.
- Vreţi să le vedeţi? - Îţi dai acordul?
Vreau lucrurile tipului ăsta! Acum!
- Ce dracu a fost asta? - Camera video.
Nu... ţipătul.
Agentul Morgan.
Barrett, aici scrie că ai venit cu jumătate de oră mai târziu la muncă sâmbăta.
- Eram mahmur. - Mahmur? Nimic nou, dar
e prima dată când întârzii. Mereu ajungi cu 10 minute mai devreme,
pui carburant în jet-ski-uri, scoţi vestele de salvare...
Ce s-a întâmplat sâmbătă?
Ţi-am spus. Eram mahmur.
Mahmur... ai dormit mai mult..
Dar vineri? Vineri după ce-aţi plecat de la bar?
- Am mers până în golf. - Până în golf...
Şi cam pe la ce oră aţi plecat spre golf?
Cam pe la 2:30.
De ce vă duceaţi spre apă la 2:30 dimineaţa?
- Încep să vină vapoarele. - În puterea nopţii încep să vină vapoarele?
Da.
Pescuiesc toată noaptea, apoi aduc prada.
Şi apoi o vând restaurantelor. Sid a vrut să-i arate asta
apoi a dus-o înapoi la hotel şi următoare chestie
pe care o ştiu e că se făcuse dimineaţa.
- Ai dormit mai mult? - Ceasul deşteptător e stricat.
E defect. Ceasul deşteptător e defect.
Defect.
Nu te-a supărat?
Poţi repara blestemata aia de cameră?
Te rog?
Ia loc.
Cum de ai trecut testul?
Un domn nu arată niciodată...
Dar...
vedeţi?
Nici urmă de lacrimi.
Ai văzut ce fericită era?
- Kate obişnuia să bea? - Ţi-am spus că e sportivă.
Aţi fost surprinşi că avea acte false?
Nu e niciun secret că îi plăcea să iasă cu prietenii.
- De ce faci asta? - Nu o judec pe Kate.
Vreau să o găsesc.
Cât e ceasul?
7:30.
E aproape întuneric. Nu mai putem continua. Găsiţi-o.
- Unde e? - Nu ştiu.
- Unde e Kate Joyce? - Ai probleme cu auzul cumva?
Ştii ce nu pot să înţeleg Rossi?
Nu, ce?
Cum de a fost de acord?
Nu te aşeza.
Ţie a ce-ţi pare?
Cum convingi o fată aşa drăguţă precum Kate s-o facă cu amândoi
în aceeaşi seară?
- I-a plăcut. - Ce i-a plăcut?
A făcut-o cu amândoi în acelaşi timp?
Haide, omule, ştii şi tu...
Ce? Aţi făcut-o pe rând? Cum?
Ai spus că i-a plăcut. Ce i-a plăcut?
- Ştii şi tu, omule. - Ba nu. Nu ştiu.
Asta i-ai făcut?
Ai pus-o la pământ?
Ţi-am spus. I-a plăcut!
Ai ţinut-o aşa.
Ai sugrumat-o.
Cât a trecut până să leşine?
Exact aşa ceva i-ai făcut.
Ştii ce cred, Sid? Kate nu voia să-şi facă de cap cu prietenul tău.
Aşa că te-a implorat s-o duci acasă.
Dar tu nu puteai să-l laşi baltă, nu?
Aşa că l-ai ajutat.
Ai imobilizat-o pe bancheta din spate.
Poate ai aruncat-o pe jos.
Poate-ai lovit-o pe puternic.
Ea nu a mai respirat iar tu te-ai blocat.
Nu?
- Nu e adevărat. - Asta vrei să spui prin
"a fost de acord"?
- Bine că nu sunteţi presaţi de timp. - Da.
- Cât timp mai avem? - Mai puţin de 3 ore.
Tu ce crezi?
Nu e îndeajuns de deştept să facă asta singur.
Mereu a fost cel care execută ordinele.
Pearson e destul de atrăgător să agaţe o fată, dar Barrett
e cel care stă la coadă.
Ia uită-te la fotografii.
Kate nu era interesată de Barrett deloc.
Dar cu el se întâlnise dimineaţa.
Bine... O să încerc în continuare. Cum merge treaba acolo?
Nu m-ar surprinde dacă în curând Morgan ar opri camera.
Ţi-am spus. Transferul agentului Jareau e o decizie executivă.
Dnă, vă rog să nu vă răzbunaţi pe agentul Jareau pentru
faptul că am trecut peste dvs.
- Ştiu că e o problemă emoţională... - Nu e o astfel de problemă.
E o decizie greşită. E un membru vital al echipei noastre.
Mă tem că afacerea a fost încheiată.
- Aşa ceva e de neacceptat. - Şi ce vrei să fac, Aaron?
Să-mi pierd postul că ea să şi-l păstreze pe-al ei?
- Şi eu nu am niciun cuvânt de spus? - Nu pricepi.
Nu te roagă. O vor înapoi în Washington acum.
Tu ce crezi?
Nu ştiu. Puştiul ăsta n-are pic de ruşine.
Niciun pic de vină.
I-a făcut lucruri oribile lui Kate, dar...
Nu cred c-a omorât-o.
Şi vrei să spui că singurul lucru de care se face vinovat
e că e un nenorocit?
Există vreo acuzaţie oficială pentru aşa ceva?
Furtuna a separat pământul. Aşa a apărut golful.
Poţi avea încredere doar în pământul de sub picioare,
şi asta doar până când, într-o bună zi, dispare şi el.
Asta vrea să fie o metaforă?
Tu să-mi spui.
Eu cred că vrei să faci o afirmaţie pompoasă.
E mai deştept decât credeai.
Nu vorbeşte niciodată de apă, ci doar de golf.
E de prin partea locului. Ştie totul despre insulă.
Devine neglijent.
Crezi că se preface?
Barrett nu i-a spus niciodată numele.
Pare frigid, pare că e moale, dar nu e chiar slab.
Nu are nici frumuseţea, nici încrederea să facă asta,
aşa că-l cheamă pe Sid să rezolve afacerea.
Am văzut pozele. Kate l-a respins pe Barrett.
Ce poze?
Cum de Barrett a trecut testul cu poligraful?
Dacă n-a omorât-o...
Ar fi trebuit să se asigure că nu va fi găsită niciodată.
Are o barcă.
Poliţia a verificat-o. Nu sunt semne că Kate ar fi fost pe ea.
O barcă nu are GPS?
Asta e telefonul lui Kate.
Acolo, pe bancheta din spate.
Telefonul lui Kate e la mama ei.
- Sigur? - Da, l-au luat din camera ei.
Deci a reuşit să se întoarcă.
Telefonul lui Kate a rămas în maşină, iar apoi a ajuns în camera ei.
- Cum? - Dacă majoritatea poveştii e adevărată,
de asta n-au schimbat-o.
Au lăsat-o pe Kate la hotel. Pearson l-a dus pe Barrett acasă, cum au spus, dar,
pentru că Barrett a fost refuzat, s-a întors s-o pedepsească pe Kate.
- Şi de ce l-ar fi lăsat să intre? - Pentru că avea asta.
În cameră nu sunt semne de luptă.
Barrett a scos-o afară, poate a drogat-o şi a dus-o la barca sa.
E obsedat de golf. Ştie traseele, ştie când bărcile vin şi pleacă.
Sângele capturilor atrage sute de rechini.
E un adevărat măcel acolo, noaptea.
L-am întrebat dacă a omorât-o. Nu a făcut-o.
L-am întrebat unde e trupul ei. A spus că nu ştie.
Tehnic vorbind, nu sunt minciuni.
Cum puteţi dovedi asta?
O să-i facem să recunoască.
Poza asta a fost făcută după ce aţi lăsat-o pe Kate la hotel.
- De acord? - Da.
Kate nu mai e, însă telefonul ei e acolo.
- Şi? - L-am găsit în camera ei.
Ai idee cum a ajuns acolo?
De ce lipseşte transmiţătorul GPS de pe barca ta?
- Nu lipseşte. - L-a aruncat după ce-a scăpat de Kate.
- Tu cine eşti? - Ăsta?
Cu ăsta ai intrat în camera ei.
- Ea cine e? - Ai spus că în golf e linişte între
4:00 şi 5:00. Atunci ai dus-o pe Kate, nu?
Nu ai vrut ca echipa de căutări s-o găsească, aşa că ai continuat.
Şi ai continuat.
Mai aveai 6 ore până să ajungi la muncă. Cât de departe ai ajuns?
Cam la vreo 120 de km?
Cu rezervorul plin, o barcă cu un singur motor te duce 200 km.
Cu o viteză medie de 40 de km/h, cursă a durat puţin peste 6 ore
şi de asta a întârziat la muncă.
Nu ai omorât-o. Tu doar ai lăsat-o să moară.
De asta ai cerut testul cu poligraful. Ştiai că-l vei trece.
- De ce ai dus-o pe Kate în golf? - Să ne uităm la bărci.
Haide, omule, ştii ce se întâmplă acolo în puterea nopţii!
Apar rechinii, Sid!
Şi te scapă de probleme, nu?
De asta i-ai aruncat cadavrul acolo!
- Ai lăsat-o acolo? - Nu! Ce?
Nu, omule, nu am făcut asta!
Nu am făcut asta.
Cred că v-a expirat timpul.
Le-ai luat fiica, demnitatea. Nu poţi fi lăsat să învingi.
- O s-o găsim. - Chiar mai crezi că are vreo şansă?
Bine, mulţumesc.
Paza de Coastă e la 200 km în larg. Nici urmă de ea.
Kate e o înotătoare extraordinară. Dacă n-a omorât-o când
a aruncat-o în apă, mai e o şansă.
- JJ, înseamnă 3 zile petrecute în ocean. - Ştiu.
Ştiu...
Ajutor! Ajutor! Să mă ajute cineva!
Ajutor! Vă rog, ajutaţi-mă!
Au găsit-o ţinându-se de o baliză.
E vie.
A reuşit.
A rezistat.
Au găsit-o. E vie.
Ştii care e primul lucru pe care l-a spus?
A spus că-i pare rău.
Au sugrumat-o...
şi tot ei îi pare rău.
Mi-ai salvat viaţa.
Ştiu că nu ar fi fost corect s-o las singură, dar...
Nu mai voiam să trăiesc.
E vorba de fetiţa mea. Datoria mea e s-o ţin în siguranţă şi
- nu am fost lângă ea. - Dvs aţi făcut-o cine e acum.
A rezistat zile-n şir în mijlocul oceanului.
Are o putere pe care n-am mai văzut-o vreodată.
Vreau ca Kate să te cunoască.
- Mi-ar plăcea asta. - Mulţumesc.
Mi-ar plăcea să cred că...
că fiul dvs a protejat-o.
Când plec?
- La sfârşitul săptămânii. - Ce?
Voiau să începi de mâine.
Nu pot. Trebuie să pregătesc pe cineva.
Nu o te înlocuiesc.
Nu, Hotch, nu poţi face tu asta. Şi aşa ai multe pe cap.
O să lămurim noi problema într-un fel.
Sper să te aduc înapoi.
Strauss a spus să completezi asta.
Glumeşti?
Ţine mult la proceduri.
Fii sinceră.
Speram să pot face ceva în privinţa asta.
Şi îmi pare rău că nu am putut.
Ştiu.
Cum să le spun că plec când nu vreau să fac asta?
Neruşinarea e foarte bună.
Îi face să se simtă că deţin controlul.
Pare a fi un profil.
O să îţi fie mai bine decât nouă.
O să-mi lipseşti.
Nu...
- Stai puţin. Credeam că Hotch... - E peste puterile sale.
Şi peste ale lui Strauss.
Şi pot să te ia aşa, pur şi simplu?
Şi noi nu putem face nimic?
- S-a terminat. - Nu poate fi aşa de simplu.
- Ba e. - Munca asta e şi aşa grea.
Ce vor să facă? Să ne îngroape?
Problema e că eşti prea bună.
E adevărat. Cu toţii te doresc.
Pierderea noastră e câştigul altcuiva.
Nu pot să te ia, pur şi simplu.
Încă mai eşti aici?
Mă gândeam eu că vei ajunge şi aici.
Pleci?
Puteai să-mi spui. Aş fi făcut ceva.
Aş fi făcut astfel încât să nu te poată lua.
- Îţi puneam ceva în dosar. - Nu ţine de mine.
- Sau de Hotch. - Nu înţeleg că suntem o familie?
Că de asta funcţionam? Că suntem o familie? Chiar nu le pasă?
Nu ştiu.
Nu pot să cred...
Bine. Eu ar trebui să spun că
asta e o şansă imensă. Ceea ce e.
Dar nu ştiu cum locul ăsta o să funcţioneze fără tine.
Tu eşti esenţială aici. Cine ne va face să ne simţim în siguranţă?
Sunt o mulţime de bărbaţi puternici pe aici.
Chestia asta, ignoranţa, e unul din miile lucruri care-mi plac la tine.
O să fiu în continuare în oraş.
Probabil mai mult decât în mod normal.
Sigur. O să ne facem un plan. Micul-dejun în fiecare marţi.
Iar apoi altceva o să intervină şi eu nu te voi mai vedea decât
la onomastice sau de sărbători?
Nu voi permite ca asta să se întâmple.
Bine. Ar fi bine să fie aşa, pentru că ştiu unde să te găsesc.
Vrei să plecăm împreună?
Mai trebuie să fac ceva înainte să plec.
Bine.
Sunt recunoscătoare pentru anii petrecuţi alături de această familie.
Pentru tot ce am împărţit, pentru fiecare şansă avută să creştem.
O să iau cu mine cele mai bune momente.
Şi voi trăi după exemplul dat de ei oriunde m-aş duce.
Un prieten mi-a spus să fiu cinstită cu dvs.
Aşa că sunt.
Nu e ce-mi doresc. Dar voi accepta situaţia.
Poate pentru că privesc totul ca pe o lecţie.
Sau pentru că nu vreau să fiu nervoasă.
Sau poate pentru că, în sfârşit, înţeleg.
Sunt lucruri pe care nu dorim să le vedem producându-se,
dar pe care trebuie să le acceptăm.
Lucruri pe care nu vrem să le ştim, dar pe care trebuie să le învăţăm.
Şi că există oameni fără de care nu vrem să trăim, dar la care trebuie să renunţăm.