Anterior în "Criminal Minds"...
Am luat-o. Nu, nu, nu. Nu. Emily.
Stai cu mine. Haide, stai cu mine.
Unde este medicul?!
N-a reuşit să scape de pe masa de operaţii.
N-am avut şansa de a-mi lua rămas bun.
Paşapoarte din trei ţări diferite
şi un cont bancar în fiecare
pentru a te ţine în comfort.
Mulţumesc.
Baftă.
Penelope, trebuie să încetezi să te holbezi la ea.
Nu mă pot abţine.
De ce am venit aici?
Să vorbesc despre pierderea lui Emily?
Strauss te-a pus să faci asta?
Rutina sarcinii.
I-am cerut să mă lase s-o fac
decât să aduc pe cineva din afară.
Deci lasă-mă să ghicesc... e vorba de cele cinci stagii ale mâniei.
Vrei să afli unde ne aflăm cu toţii, nu?
În regulă.
Starea de negare. Sunt bine, nu mi se poate întâmpla mie asta.
Nu mi s-a petrecut mie, nu?
Deci se elimină asta.
Ce mai este?
Plângere.
Depresie.
Acceptare.
Evident n-am acceptat,
altfel nu m-aş afla aici.
Ce-mi mai rămâne?
Furie.
Da.
Da, câteodată simt că vreau să-mi dau demisia
şi să-mi petrec vremea pe urmele nemernicului care a ucis-o pe Emily.
Ai dreptate, sunt furios.
Te rog... nu, trebuie să-mi dai drumul.
Dă-mi drumul de aici, te rog.
Te rog, dă-mi drumul! De ce nu mă asculţi?
Vreau să încerci să nu te mişti.
Mă poate ajuta cineva?
Ţine-i picioarele. Am nevoie de o seringă plină cu...
Vreau să încerci să respiri adânc.
Nu! Nu!
Bună, cum merge?
Bună.
Aş vrea să cumpăr o armă.
Ce căutaţi?
Un .38?
Genul cu rotiţă.
- Un revolver. - Da.
Bine.
Ăsta produce un mic recul.
E bine pentru trasul la ţintă şi apărarea personală.
Poftim, verifică-l.
Îl voi lua.
Bine.
Ai liceenţă de port armă?
Nu.
Ce zici de un permis?
E un mandatoriu de o perioadă de aşteptat de trei zile
pentru toate armele de mână cumpărate.
Trei zile?
Legea statului.
Poftim.
Completează asta,
şi mă voi întoarce în câteva minute.
Bine?
Bună, cum merge?
Da, am asta.
Nu, are o mătură bună.
Ce faci?
Hei!
Un şir mortal de evenimente s-au petrecut azi.
În urmă cu aproximativ 45 de minute,
patru oameni au fost împuşcaţi mortal
într-un magazin de arme pe strada West Waters.
Poliţia din Tampa numeşte asta această crimă în masă fără de precedent.
O femeie a intrat acolo şi a început să tragă?
Da, martorii au auzit focuri de armă
şi au văzut o femeie părăsind magazinul.
Se poate face o schiţă?
Afacere de familie. N-au camere de luat vederi.
Singurul lucru valorabil care l-au zis martorii
era că părea foarte calmă.
Ca într-un birou sau şcoală.
Lucra acolo?
Nu. Poliţia locală a eliminat deja asta.
Atunci trebuie să-şi fi cunoscut una din victime.
Nu cred c-a fost la nimereală.
Klebold şi Harris îşi vărsau ura
pe atleţii de la Columbine,
dar într-o zi, au ţintit un restaurant
în locul sălii de gimnastică pentru că erau interesaţi
doar de cât mai multe victime.
Aceşti ofensatori de obicei merg
într-o singură locaţie iar într-un final comit suicid,
ori de către mâna lor
ori într-un schimb de focuri cu poliţia.
Dar această femeie a plecat înainte să ajungă poliţiştii.
Probabil nu şi-a terminat treaba.
Asta e lumina mea
O voi lăsa... să strălucească
Această micuţă lumină a mea
o voi lăsa să strălucească.
Traducerea şi adaptarea: DonReid
subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Pricep. Suntem o familie ş e important
ca familiile să vorbească, iar dacă interiorizezi sentimentul
îl va face mai greu de suportat.
Corect?
Dacă-l interiorizezi îl înrăutăţeşte cu adevărat.
Voi vorbi, dar nu vreau să vorbesc despre faptul că nu mai este.
Pot vorbi despre cum mă făcea să zâmbesc?
Bineînţeles.
Bine.
Poetul Antonio Porchia a scris,
"omul, când nu e înfuriat,
cu greu există."
Larry Connors, născut şi crescut în Tampa.
Deţine un magazin de armă de 16 ani.
Seaver, ce ai găsit în legătură cu victimologia?
Cu toţii sunt localnici cu trecuturi similare.
Slujbe obişnuite, cu toţii divorţaţi,
şi cu toţii au temperamente.
Cred că au uitat să zică de bătăile din baruri în dosar.
Victime pline de testosteron,
dar totuşi ea reuseşte să-i doboare pe toţi.
Acest fel de bărbaţi e posibil să n-o fi văzut-o drept
o ameninţare pentru că e femeie.
Care cel mai probabil e în mijlocul unei crize psihice.
Ar trebui să verificăm sanatoriile din zonă
pentru eliberările recente.
Şi verifică raporturile de incidente cu femei
care au trebuit să părăsească serviciul
din cauza ieşirilor nervoase.
Cât de mult vrem să ne întoarcem în timp? Un an?
Nu, mai mult de atât.
Niciun incident nu e prea mic.
Probabil fierbe de ceva timp.
Dacă nu e într-o stare de negare serioasă, atunci şi-a îngropat
sentimentele, ceea ce n-a făcut decât să-i agraveze starea.
Întrebarea este de ce a ales ziua de azi?
Bună, sunt Don. Lăsaţi un mesaj
şi vă voi contacta eu cât de curând posibil.
Te-am sunat la secţie
şi au zis că nu te aflai acolo.
Şi nu eşti nici aici.
Tot nu pot să cred că ţi-ai schimbat telefonul.
Sunt o aşa de mare povară?
Don, trebuie să vorbesc cu tine, azi.
Vrei să ne vedem la mall?
Te rog?
Şerifule Thiers. Mersi că aţi venit.
Agent Rossi.
El este Agentul Hotchner.
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa.
Magazinul era deschis doar de câteva minute când s-a petrecut asta.
Ce mod de a-ţi începe ziua.
Am ţinut cadavrele aici cu mult peste data lor de expirare.
Încercând să le facem să ne ajute că ne dăm seama ce s-a petrecut aici.
Se pare că patru focuri au fost trase
cam din zona asta.
Patru morţi.
Proficient.
Intră cu o armă
şi ajunge la tarabă
fără să atragă atenţia?
Geamul asta era deschis când aţi venit aici?
N-am atins nimic.
Se pare că lipseşte un revolver de .38.
Şi două cartuşe de .38 pe podea
iar toată muniţia e încă închisă.
A adus gloanţe de acasă şi a venit neînarmată?
Avea acces la armură dar nu la armă.
Deci ştia ce armă să ceară.
Vine la tarabă, cere un .38,
îi dă o aplicaţie de permisie.
Care nu o completează.
Dar este o perioadă de aşteptare de trei zile.
Poate că are dosar,
şi ştie că nu va fi acceptată.
Sau e ceva ce trebuie să se petreacă azi şi nu poate aştepta.
Deci îl încarcă discret, dă să plece,
o opresc...
Nerealizând că e încărcat.
Dacă vrea doar o armă,
de ce să ucidă atâţia tipi?
Erau în drum.
Această femeie avea acces la armură pentru un .38,
dar nu şi la o armă.
Probabil locuieşte cu cineva
care se ocupă de arme dar nu-i permite accesul.
De obicei încuiatul armelor e un mod de a proteja copiii,
dar să ascundă o cheie de ea e un act controlant şi dominant.
Ar putea fi într-o relaţia abuzivă
iar azi e ziua în care a pus piciorul în prag.
A furat arma la ora 9:00 de dimineaţă.
Dacă avea nevoie să se ducă după cineva,
de ce n-a făcut-o încă?
Poate că îi are ostatici
dar nu are gurajul să-i termine.
Poate că ţinta sa o ştie personal
şi n-o lasă să se apropie destul de aproape pentru o crimă.
Iar ea instalează o capcană şi aşteaptă.
Mami!
Eşti bine?
Ce s-a petrecut?
Te-ai lovit?
Te-ai lovit la genunchi?
Să te ajut.
Vino aici. Poftim.
E fiul dvs?
Poftim? Da, are... are nevoie de ajutorul meu.
- Eşti mama lui? - Poftim?
Nu, e rănit. Nu vezi asta?
Fiule, unde e mama ta?
Preiau eu de aici, doamnă. Daţi-i drumul.
Trebuie să-l ajuţi.
Fă ceva. Fă ceva. Trebuie să faci ceva.
Vezi acolo? Trebuie să faci ceva.
Trebuie să faci ceva.
Nu-l... nu-l lua. Te rog.
Te rog, are nevoie de ajutorul meu.
Doamnă, va trebui să plecaţi.
Nu, are nevoie de mine.
N-o să vă mai zic din nou.
Nu, nu înţelegi. Este...
În regulă, doamnă, să mergem. Să mergem.
- Să mergem! - Nu.
Nu! Are nevoie de mine.
Nu, sincer, are nevoie de mine!
Să mergem, doamnă.
Garcia, pe baza victimologiei,
soţul subiectei sau prietenul
probabil deţine un revolver calibrul .38.
Trebuie să căutăm bărbaţi albi
cu vârsta între 35 şi 50 de ani ce au înregistrat acel model.
Credem că ar putea lucra în poliţie sau armată.
E posibil ca subiecta să fi fost într-o relaţia abuzivă
ce a contribuit la căderea sa nervoasă, Garcia.
Deci caută încrucişări cu raporte de abuz domestic.
E complicat. Mai aveţi ceva de redus lista?
De ce?
Pentru că Floria e un stat cu legi diferite.
Doctrină bazată pe legea comună engleză ce permite proprietarilor de case
să folosească forţe mortale pentru a-şi proteja teritoriul.
Da, e un mod de a zice că că legile în privinţa armelor
sunt permisive cel mult spus. După alegerile din 2008,
cei din Floride erau agitaţia că-şi vor pierde drepturile
iar vânzările au crescut
inteţionat.
Cât din acei oameni se potrivesc acelui profil în Tampa?
Deocamdată, 638.
Au mai avut loc nişte împuşcături.
Media va difuza asta.
Trebuie să vorbim cu presa cât de curând posibil.
Şi ce să facem? Să confirmăm că avem o femeie înarmată liberă
şi că n-o putem găsi?
Da. Şi să anunţăm oamenii că trebuie să fie vigilenţi.
Paul Lyons, paznic.
- Era înarmat? - Nu.
Ai văzut materialul video? Şi nu avem
decât camere deasupra?
Da, sunt împrăştiate.
Ce am obţinut din materialul video e o femeie cu păr scurt şaten.
Şi stătea aici.
Da.
Se pare că aştepta pe cineva care n-a mai apărut.
Iar în schimb, îşi descarcă furia pe paznic,
în faţa copiilor.
În timp ce o excorta în afara clădirii.
Totuşi, s-a controlat destul de bine
să nu tragă şi în altcineva.
Aşa este. Ar fi putut elimina cu uşurinţa mai mulţi oameni şi n-a făcut-o.
El era cel care i-a stat în cale.
Nu e pregătită să-şi confrunte sursa furiei sale încă.
Încă?
Până nu va fi,
asta probabil se va petrece din nou.
La pământ!
Ajutor.
Doamnă, vă rog să mergeţi înainte.
Ajută-mă te rog.
Doamnă, nu mişcaţi.
Vrei să-l ajuţi?
Pe cinev?
Trebuie să-l iei. Trebuie să-mi iei fiul.
O altă salvare e pe drum.
Nu, să-l ia cineva. Nu pot ajunge la el.
O altă salvare e pe drum.
Bine. Bine. Stai.
Nu, nu, nu.
Nu, unde te duci?
Damion?
Damion...
Doamne, de ce nu-l ajuţi?
De ce nu-l ajuţi?
Doamnă, vă rog să ieşiţi din vehicul.
Ultima oară când am stat pe o asemenea canapea
a fost când a murit tata.
Cu toţii credeau că aveam nevoia să vorbesc,
dar nu eram ghidat de conştiinţă.
Puteam dezvălui doar ce mi-au zis mama şi profesorii
că era acceptabil.
Le-ai zis exact ce ştiai că vroiau să audă.
Nu trebuie să faci asta aici.
Nu e corect că s-a dus.
Dacă nu ne putem ţine în siguranţă,
atunci de ce facem asta?
Câteodată cred că poate...
poate Gideon avea dreptate, ştii, poate...
Poate că nu merită.
Ofiţerul e într-o stare critică.
A observat cineva numărul de înmatriculare?
Nu, doar o descripţie parţială.
O maşină de culare verde.
Garcia...
Această femeie deschide focul în plină zi
la o patrulă de poliţie.
E disperată. A fost un act de supravieţuire.
Unde duce acest drum?
I-275.
Patrula din Florida are camere în trafic
până în St. Pete. Nu va ajunge departe.
Doi medici de salvare au fost împuşcaţi în Oakford Park.
Unde este asta?
E în direcţia opusă.
S-a întors?
E într-o misiune.
- Arăţi bine, amice. - Chiar mai sus.
Scumpule, e prea aproape.
- Nu, nu, nu. - Nu, arăţi frumos.
- Zâmbeşte. - Nu.
Damion, vino aici. Salvează-mă.
Fă-o să zâmbească.
Zâmbeşte, mamă. Zâmbeşte.
Da, zâmbeşte, mami.
Bine, zâmeşte cu mine. Voi zâmbi pentru tine.
Tata trebuie să se dea mai înapoi puţin.
Da...
Acum te voi prinde.
Vârtejul ei emoţional pare a se manifesta
în paternele geografice a locului ei.
Adică?
E un motiv pentru care nu a plecat.
Mai întâi a fost magazinul de arme din West Tampa,
apoi paznicul din Ybor City,
apoi ofiţerul de la punctul de control din Riverside Heights,
apoi în final medici de pe salvare din Oakford Park.
E ca o mingie plimbătoare.
Nu are nicio logică. A mers înapoi
după ce a trecut de un blocaj.
Cu siguranţă e condusă de emoţii.
Nu-i pasă de siguranţa proprie sau evadare.
E de parcă n-ar avea pentru ce trăi.
Poate a suferit o pierdere
şi dă vina pe cineva pentru ea.
Căutăm o femeie de culoară ablă
cu vârsta între 30 şi 40 de ani,
conducând o maşină de culoare verde.
Singurul lucru care contează e comportamentul ei.
Care e haotic.
E peste tot.
Putea scăpa prin acel blocaj,
dar a luat-o înapoi în schimb.
Asta ne zice că are de făcut ceva.
Aici. Azi.
Cum ar fi?
Când deciziile emoţionale conduc un subiect,
de obicei are legătură cu o pierdere incredibilă,
ideea că nu are pentru că trăi.
Credem că această femeie a trecut prin pierderea devastatoare a unui copil.
S-a trezit de dimineaţă, încărcată cu gloanţe, şi a furat o armă.
Nu e o zi de miercuri obişnuită.
Ziua de azi însemnă ceva pentru ea.
S-a descărcat pe erou, şi credem
că se simte puternic trădată
de unul care a lăsat-o baltă.
Faptul că furia ei pare a fi concentrată
pe primi răspunzători în loc de personal spitalicesc sau doctori
indică că copilul ei probabil n-a murit din cauza naturale.
Cel mai probabil a fost un fel de accident.
Iar dacă este aşa, crede
că ar fi trebuit salvat dar n-a fost.
O asemenea furie e construită în timp, posibil în ani.
Şi e debilitantă.
Probabil n-a mai fost un membru funcţionabil al societăţii
de la pierderea copilului ei.
Această furie a fost ultima încercare de a fi auzită.
Ceea ce a început... se termină azi.
Pot sta aici?
Bună.
Ne-am mai întâlnit.
Când eram însărcinate, nu?
Cred c-a fost cu câţiva ani în urmă,
înainte ca copii să meargă la şcoala pregătitoare.
Unde e fiul tău?
Pardon, cum?
Eram la doar câteva luni distanţă, nu?
Al meu e acolo.
Va fi la fel de înalt ca mine în curând.
Creşte aşa repede, nu?
Jur, au fost cei mai lungi şi scurţi
şase ani ai vieţii mele.
Poliţia spunce că acest suspect periculos
a lăsat o urmă de sânge în spatele ei.
După ce a rănit un poliţist la un blocaj rutier,
a luat-o înapoi şi a tras în doi paramedici.
Din fericire a ratat, pătrând numărul victimelor la cinci.
O sursă din poliţia din Tampa,
ne-a spus că au fost aduşi profileri FBI...
Trebuie să încercăm să comunicăm direct cu această femeie.
Dar nu vorbeşte, împuşcă.
Se simte ignorată.
Media senzaţionalizează povestea.
Va continua să răspundă violent pentru a recâştiga controlul.
A împuşcat un poliţist.
Oamenii care-i ţinteşte sunt responsabilitatea mea.
Ne-aţi cerut ajutorul. Lăsaţi-ne să ne facem treaba.
Vremea schimbătoare continuă caldă şi umedă
pentru restul săptămânii.
Avem 80% şanse ca o furtună cu fulgere să vină diseară
cu precipitaţii posibile.
Asta ar putea fi o uşurare majoră pentru rezidenţii locali.
Avem o alertă specială de la poliţia din Tampa.
FBI-ul se pregăteşte să facă o declaraţie chiar acum.
Sunt Aaron Hotchner de la FBI.
Echipa noastră a venit din Quantico, Virginia,
pentru că vrem să vorbim cu tine.
Ştim că ai un mesaj personal
pe care vrei să-l transmiţi lumii.
Tot ce cerem e să nu mai răneşti oameni,
pentru că ascultăm.
Ştim că ai fost rănită
şi ai suferit o pierdere teribilă,
şi vrem să discutăm cu tine despe asta.
Vrem să ştim cu putem ajuta.
Am făcut primul pas.
Acum depinde de tine.
Mă poţi contacta la 1-800-555-0140.
Nu vom primi multe apeluri false?
Verific turnurile
din zona ei de comfort.
Dacă sună cineva de acolo, voi afla prima.
Te-am sunat la secţie,
au zis că nu te aflai acolo.
Şi nu eşti nici aici. Tot nu-mi vine să cred că ţi-ai schimbat mobilul.
Sunt o aşa mare povară?
Don, trebuie să vorbesc cu tine, azi.
Vrei să ne vedem la mall?
Te rog?
Bună, Don.
Există beneficii pentru întâlnirile după ore.
Toată lumea o simte şi nimeni nu vrea să vorbească despre asta.
E prea devreme, Aaron.
Ştii asta mai bine decât oricine.
Şi nu face Strauss de obice aceste sarcine?
N-avea cum să se întâmple asta.
Da, nici nu credeam asta.
Şi de asemenea ştiu că te înfurii în privat.
Dar ai trecut prin mai multe decât oricare din noi
într-o perioadă foarte scurtă.
Cum rezişti?
Sunt bine.
Cred că e un proces în funcţionare.
Asta nu e sarcina mea.
Eu ar fi trebuit să te întreb cum îţi merge.
Mereu am avut probleme cu lăsatul oamenilor înăuntru.
Dar asta e diferit.
Cred că am ajuns să realizez...
că sunt mai mult căsătorit cu această echipă
decât am fost cu cele trei fost soţii.
A fost un an dur.
Vom trece peste.
Da. O vom face.
Pentru Emily şi Haley.
Ar fi trebuit să stai la 1 kilometru distanţă de mine.
Nu mă lua cu legea acum.
Atunci nu-mi fă asta.
De ce porţi aia?
Simt nevoia să mă simt mai bine.
Şi cu ce mă priveşte pe mine asta?
Nu-şi amintesc.
Nimeni nu-şi aminteşte.
Don, vreau doar să vorbim.
Bine.
Niciun indiciu la linia fierbinte şi nicio urmă de vehicul.
Această femeie evident are un plan.
Singura decizie clară care a făcut-o dimineaţa asta
a fost să intre în acel magazin de arme.
Are opt în zona de comfort. De ce l-a ales pe acela?
Din convenienţă. Poate e mai apropiat de casa ei.
Dacă spunem că de dimineaţa a avut capul cel mai limpede,
atunci a fost o decizie conştientă să intre în acel magazin.
Ai ceva din asta?
Nici măcar un tablou.
Nimic.
Ai venit tocmai până aici pentru asta?
Eşti exat ca restul lumii.
Mai bine să-l uiţi decât să recunoşti că nu l-ai putut salva.
Am ales să-mi amintesc doar cele bune.
Eu nu am acel lux.
Am sute de maşini.
Niciuna din registre nu se potriveşte cu descrierea fizică a subiectului.
Dar magazinul de arme?
Şi mai este asta.
Am verificat întreaga istorie a magazinului de arme a lui Larry.
Nimic semnificant nu s-a petrecut acolo
în afară de acest masacru de dimineaţă.
Şi pe lângă asta, acei peste 600 de deţinători de pistoale calibrul. 38?
Le-au cumpărat din tot oraşul,
deci suntem terminaţi dacă nu aflaţi o altă legătură.
Atunci doar data înseamnă ceva pentru ea.
Garcia, am profilat că a fost o pierdere majoră.
Verifică raporturile de accidente. Caută victime tinere.
Pare a alege eroii.
În regulă, fac asta acum,
dar va lua o veşnicie.
Tampa are aproape jumătate de milioane de oameni.
Toată lumea are o poveste. Cum ar trebui să...
Da.
Supertalentele mele mi-au întrecut pesimismul.
Am câteva accidente aici
care s-au petrecut în ultimii câţiva ani
cam în jurul datei de azi.
Aşteptaţi să deduc.
Asta arată promiţător.
A fost o urmărire în viteză în Tampa de vest anul trecut.
Un poliţist a fost ucis.
Pe cine urmăreau?
Hanley Waters.
Poate el e ţinta.
Nu. E în închisoare.
A făcut o mizerie
pentru că s-a decis să facă un jaf armat
la un magazin de bături iar apoi a fost urmărit de o maşină plină de poliţişti.
E un material video.
E exact în urmă cu 365 de zile.
Vă trimit asta pe tablete.
Observaţi şi pregătiţi-vă.
Cine a fost lovit?
Mama din Tampa Shelly Chamberlain.
Ea n-a fost rănită.
Fiul ei Damion de şase ani a murit.
Ea este.
Iar azi e aniversarea lui Damion.
Fiul tău intră şi iese din viaţa ta la aceeaşi dată.
Ăsta da stresor.
Explică de ce a ales să facă totul azi.
Toate amintirile bune şi rele au lovit-o de-o dată.
Iar peste asta, poliţistul căzut
a fost singurul care a primit atenţie.
Damion n-a fost băgat în seamă.
Dacă Shelly Chamberlain e subiectul nostru
şi omul care a cauzat asta e la închisoare,
atunci care-i este ţinta?
N-am venit aici să ne certăm.
Mai ales nu azi.
Doar aşa ştim să comunicăm.
Vrei să vii să sărbătoreşti aniversarea lui Damion cu mine?
Hai să mergem în locul lui preferat.
Shelly...
Ce? Nu te-ar ucide să vii.
Nu cred că e o idee bună.
De ce mereu ţi-a fost aşa greu
să-mi dai ce doream?
N-ai fost acolo pentru aniversarea sa.
Am încercat, Shelly. Ştii că am încercat.
Ai refuzat să stai cu mine după ce a murit.
Nu e adevărat.
Şi iată-te din nou refuzând.
Ultima oară.
E tot ce cer.
Garcia, care e starea de căsătorie a lui Shelly?
Don Chamberlain, pompier local.
A întocmit dosare de divorţ în urmă cu trei luni.
Un erou local, ca alţii pe care i-a împuşcat.
Dar durerea de a pierde un copil a distrus căsătoria.
El ar putea fi următoarea ţintă a furiei sale,
omule care n-a fost martor la furia ei.
Morgan, găseşte-l tu. Eu şi Dave vom merge acasă la Shelly.
Curat!
Curat.
Maşina lui Shelly e încă aici.
Iar Don a dispărut. Ceea ce înseamnă că ne-a atras aici
şi l-a mutat în maşina sa.
Dar de ce nu l-a ucis pe loc?
N-a călătorit cu vreuna din celelalte victime.
Trebuia să joace o parte din fantezia furiei ei.
Vrea să-l pedepsească pentru ceva.
Gloanţele au fost aici.
Dar Don a luat arma când s-a mutat.
Dave?
A spart oglinzi prin toată casa.
E dezgustată de ea însăşi.
A construit pereţi emoţionali...
vină, nevrednicie,
nesperanţă.
Iar apoi s-a decis că s-a săturat să se trezească aşa.
Să-ţi arăt altceva.
Tatăl ei a fost pompier.
Eroul ei.
Totul e perfect.
Cu siguranţă îşi venera fiul.
Nu putea uita.
Nu e nici măcar o amintire cu Damion în casa asta.
Pentru că Don a acceptat?
A trecut doar un an. Ce şanse are să-i fi trecut supărarea?
Poate de asta e supărată pe el şi vrea să-l facă să sufere.
Uitaţi-vă la asta.
Don l-a editat şi a adăugat muzică.
Aşa a fost supărat.
Da, dar ea nu ştia asta.
L-ar putea forţa să-şi arate supărarea în aceaşi fel ca şi ea.
Unde? Mormântul fiului lor?
Se pare că şi-au sărbătorit aniversarea de trei, patru, şi cinci ani
la Sir Burger.
Ziua e se apropie de sfârşit,
iar azi e o aniversare.
Acolo trebuie să meargă.
Uită-te la cameră. Haide.
Bună, tati!
Bun venit la Sir Burger. Ştiţi ce doriţi?
O surpriză aniversară, te rugăm.
Nemaipomenit.
Şi unde e băiatul sau fata sărbătorită?
N-a putut veni.
Atunci nu vă pot da asta.
E doar pentru copii, deci...
Mereu a avut o surpriză aniversară.
Vreau o surpriză aniversară.
Doamnă, e politica noastră.
Nu vă putem da asta.
În numele Domnului, Shel.
Suntem aici. Nu e suficient?
Comandă altceva.
N-ai fi fost aici
dacă nu eram eu.
Shelly...
O surpriză aniversară vine acum.
Nu, e prea târziu pentru asta.
Ce faci?
Nu-ţi pasă.
Nu e adevărat, Shel.
Nu trece o secundă într-o zi
când să nu mă gândesc, că dacă aş fi fost acolo,
dacă mi-aş fi luat o zi liberă pentru aniversarea sa.
Dar trebuie să trecem peste.
Shel, la un anumit moment trebuie să treci peste.
Vrei să nu mai zici asta?
Nu putem.
Cum putem merge înainte fără Damion?
Scumpo, vezi asta?
Uită-te la tine, scumpete.
E aniversarea ta?
Lasă-l la o parte, Shel.
- Haide. Shelly... - Nu te apropia de mine.
- Shelly... - Vorbesc serios, Don.
Mamă...
Să plecăm de aici.
Ştii,
îmi aminteşti de fiul meu.
Veneam aici.
Îi plăcea mult locul ăsta.
Te rog.
Ce se petrece?
E să fie bine.
Plecăm acum.
Nu.
Nu, vom rămâne şi o să sărbătorim.
Câţi oameni avem acolo?
Nu sunt sigur. Cinci sau şase.
Managerul a scos câţiva afară.
Chem echipele SWAT.
Nu fă asta. Dacă simte presiune,
ar putea ceda.
N-a făcut deja asta?
Dacă pot trage, o voi face.
Aş vrea să încerc să vorbesc cu ea.
E prea târziu pentru asta. Are ostateci.
Probabil nu e conştientă de ei.
Eu sunt. E slujba mea să-i protejez.
Nu ai ţinta clară
şi un glonţ de sniper ar putea trece prin ea
şi să lovească pe altcineva.
Suflă în lumânări, scumpete.
E în regulă.
Acum taie o bucată.
E de ajuns.
Lasă-l în pace.
Nu, va servi o bucată de tort.
Alo.
Sunt Aaron Hotchner de la FBI. Cine este?
Sunt Bill.
Sunt managerul.
- Bill, e cineva rănit? - Nu.
Poţi vedea femeia cu arma?
Da.
Îi poţi da telefonul?
Nu, nu mă pot întoarce acolo.
A luat-o razna. Nu ştiu ce va face.
Îmi pare rău.
Bine. Stai unde eşti. Te vom scoate curând.
Nu-i poate da telefonul. Voi intra.
Eşti sigur?
N-a rănit pe nimeni.
E vorba de familia ei şi furia sa.
Dacă e la sfârşitul crizei şi nu mai contează nimic altceva,
ar putea face orice, Hotch.
Îmi voi ţine microfonul deschis.
A terminat. Putem pleca acum.
Trebuie să-şi deschidă cadourile acum.
- Haide, Shelly... - Nu te apropia de mine.
Shel...
- Vorbesc serios. - Shelly?
Cine eşti tu?
Mă numesc Aaron Hotchner.
Sunt de la FBI.
Şi ştiu că e aniversarea lui Damion,
şi vreau să-ţi zic cât îmi pare de rău pentru ce s-a petrecut.
Ce se petrece?
E în regulă. E aici să ajute.
Nimeni nu ajută.
Nu...
nu ştii nimic despre Damion.
Ştiu că era un băieţel fericit şi încrezător.
De unde ştii asta?
Am o poză cu el,
stând lângă tine. Îl ţii de mână iar el zâmbeşte.
Nu se ascunde în spatele tău aşa cum fac unii copii.
Îmi spune că l-ai încurajat şi i-ai dat multă încredere.
Poza aia, nu e a ta.
Ştiu. De asta vreau să ţi-o dau înapoi.
Cum ai...
- Cum ai... - Împlineşte şapte ani azi, Sam?
Nu e mult mai mare decât Damion.
Ştiu că nu vrei să-l sperii pe Sam, deci vor pleca acum.
Bill, vrei să-i conduci afară, te rog?
Nu! Ce faci?
- Du-te! - Nu...
Ce se petrece?
Don, am găsit poza asta cu tine şi Damion.
E limpede cine era eroul său.
Ştiu că te învinovăţeşti, şi n-ar trebui s-o faci.
Shelly, toată suferinţa care le-ai putea face-o oamenilor
nu-l va aduce înapoi.
Trebuie să ştie ce au făcut.
Crede-mă, toată lumea care a încercat să-l salveze în acea zi
nu va uita.
E ziua în care au dat greş.
Se vor întreba ce ar fi putut face.
Ar fi putut ajunge mai devreme aici?
Se vor vindeca, dar va dura timp.
Vor merge înainte, dar nu vor uita.
Putea vedea că...
că murea.
Şi am încercat să-l ajut. Am încercat.
Te rog nu. Te rog.
Am zis, scumpule,
scumpule, va fi bine.
Va fi bine. Auzi acele sirene?
Înseamnă că tatai, tati soseşte,
şi ne va... ne va ajuta.
Ne va salva.
Dar nu ai sosit.
Ştiu.
Ştiu, Shelly, şi-mi pare aşa rău.
Ştii asta.
Da, dar el nu ştie asta.
Nu ştie asta.
I-am făcut o promisiune.
I-am promis...
Shelly, trebuie să începi să nu te mai învinovăţeşti.
Nu.
Luminiţa asta a mea
o voi lăsa să strălucească
o voi lăsa să strălucească.
- Termină. - Termină tu.
Nu, scumpule. Scumpule, conduc.
Nu, nu glumesc, Damion.
Eşti rea, mamă.
Conduc. Nu-mi da peste scaun când conduc.
Am ţipat la el.
Şi era...
era...
ultimul lucru care l-a auzit.
Ăsta e regretul tău.
Nu e ceea ce-şi aminteşte.
Priveşte cât era de fericit.
Nu, nu pot. Nu pot.
Pierderea sa nu e vina ta.
Ţi-a fost lua şi nu e corect.
Dar cât timp a fost aici,
cât timp ai fost destul de norocoasă să-l ai,
era fericit.
Aşa a trăit şi aşa a plecat.
60 de secunde.
Dacă aş fi ajuns acolo cu 60 de secunde mai devreme,
Emily ar fi putut fi încă cu noi.
Derek, ştii că ai făcut tot ce-ai putut.
Da, da, ştiu. Am făcut tot ce am putut. Cu toţii am făcut. Ştiu.
Asta ar trebui să mă facă să mă simt mai bine?
V-aţi protejat ani întregi.
Nu te aştepta să dispară prea curând.
Ce asta? Vina asta?
Doar pentru că ai fost ultimul acolo
nu înseamnă că ai fi putut schimba deznodământul.
Cu toţii am vrea să avem acel gen de control.
Ce facem, dăm vina pe soartă?
Nu pot da vina pe nimeni? E vina lui Dumnezeu? Nu.
Dau vina pe cineva. Dau vina pe Doyle.
Hotch, ce ar trebui să fac?
Era prietena mea.
Mi-am pierdut prietena chiar în faţa mea.
Şi ar trebui să mă prefac că nu s-a petrecut nimic?
Ştii, venim...
Venim aici şi vorbim cu tine.
Tu unde te duci?
Tu unde eşti în toată asta?
La fel ca tine.
Dorind să fi fost aici.
Traducerea şi adaptarea: DonReid (c) www.subs.ro