Este vreo problemă cu pompa?
Negativ. Pompa e în regulă.
Aşteaptă. Stai să verific presiunea.
E în regulă.
În regulă. Cred că o blochează ceva.
Ce, omule!
Închide pompa! Închide pompa!
Închide pompa!
Trebuie să mă ajuţi! Haide!
Şlepul se mişcă înainte şi înapoi pe coastă
pentru a repara plajele de pagubele produse de climă.
Cât de adâncă e apa de unde vine nisipul ăsta?
Vreo 100 de metri. Pompa varsă
tot felul de lucruri de pe fundul oceanului.
Şi faceţi asta în fiecare an?
Prima dată în Jacksonville. Tocmai am mutat şlepul aici
în urmă cu trei zile.
Mii de kilometri de apă deschisă
şi cu ceva noroc vom depista cimitirul subiectului.
A trebuit să opresc pompa odată ce am realizat ce era.
Va trebui să dai drumul din nou la pompă.
Dacă nu continuăm să săpăm, nu vom afla
câte cadavre sunt acolo.
Ce ai găsit?
O problemă de matematică înfricoşătoare.
Tocmai am terminat căutarea persoanelor dispărute din Jacksonville.
Sunt şase cazuri nerezolvate, în trei sunt implicaţi copii,
şi ai nouă cadavre de adulţi.
Atunci nu vânează aici. Extinde-ţi căutarea.
Da, voi face asta. Dar să ştii,
e greu de identificat un os mic sau un coccis.
- Agent Hotchner. - Da, dle.
Detectivul Foreman. Spune-mi JT.
Nu e cel mai comod aranjament,
dar îţi va ţine echipa apropiată de locul crimei deocamdată.
- Mersi că aţi aranjat. -Nicio problemă.
Ne va ajuta să păstrăm ce putem.
Mă scuzaţi.
Da, m-am întors.
Pe baza paraziţilor
celei mai recente crime, subiectul a ucis
în urmă cu vreo lună,
ceea ce înseamnă că este încă activ.
Cum ai stabilit un tablou al timpului aşa rapid?
Prin cercetarea mamei naturi. În fiecare an,
nisipul şi sedimentele acoperele rămăşiţele,
creând învelişuri pe fundul oceanului.
Are sens. Cu cât a săpat pompa mai mult, cu atât sunt mai vechi rămăşiţele.
Nouă victime în nouă ani înseamnă că îşi controlează urgiile.
Ştii ceva despre victimologie?
Îi plac doar varietăţile.
Grosimea osului pelvic indică că ucide şi bărbaţi şi femei,
iar structura craniului spune că trece şi liniile rasiale.
Agent Hotchner, mă scuzaţi.
Am mai găsit încă trei rămăşiţe.
Dacă le-a aruncat atât de mult timp,
nu a făcut-o doar din convenienţă.
Trebuie să existe şi o legătură emoţională.
Îşi va schimba modul de operare pentru că este nevoit,
dar nu se va bucura pentru asta.
Apoi vom avea întregul Atlantic de unde să alegem.
Ajutor!
Traducerea şi adaptarea: DonReid
subs.ro TEAM
"Marea n-a fost niciodată prietena omului.
În mare parte, a fost părtaşă
la neliniştea omului."
Joseph Conrad.
Locul ăla e ştiut pentru prinderea record de peşti cu gura galbenă.
Deci subiectul a fost destul de deştept
să arunce cadavrele în timp ce sezonul era închis şi să evite pescarii.
Atunci e localnic.
Mi-e frică să întreb...
Ar putea fi unul din oamenii mei?
Avem interdicţii în jurul acelui loc.
Nu, cel mai probabil e un alt pescar.
De unde ştii?
Vino, să-ţi arăt.
Dezarticulează cadavrele de la articulaţii.
Le ajută să se scufunde.
Ăsta e un talent pe care doar un măcelar experimentat
sau un pescar l-ar avea.
Tăieturile osului indică că tipul ăsta a pricinuit
multă durere victimelor, ceea ce înseamnă că e sadist.
Mă scuzaţi.
Îţi pot oferi orice. Foloseşte-ţi imaginaţia.
Poţi să-mi dai o listă cu deţinătorii de bărci din Jacksonville?
Ştii că pot. În Duvall County
ne uităm la 31,047 de bărci înregistrate.
Limitează aia la bărcile
care pot fi operate de o singură persoană.
Voi avea nevoie de mai mult de atât să fac aia.
Încă arată ca o listă
care face "War and Peace" să arate ca o carte de benzi desenate.
Eşti bine?
Da. Da, sunt bine.
Te voi ţine la curent.
Am înţeles.
De ce să nu fii bine?
În cazuri ca acestea
când sunt doar bucăţi, este greu.
Cel mult le putem cataloga
şi să aşteptăm ca subiectul s-o dea în bară în altă parte.
Crezi că a mers înainte?
Dacă e deştept, da.
Iar până acum, tipul ăsta pare foarte deştept.
Ai stabilit victimologia?
De fapt am găsit o evoluţie unică.
Prima victimă pare a fi de risc mare.
Aceste leziuni sunt consistente cu sifilis,
cel mai probabil o prostituată.
Aceasta are mulţi dinţi lipsă,
probabil un abuz excesiv de metamfetamină.
Iar apoi din senin,
o schimbare majoră...
victime mai puternice şi sănătoase
până la vreo 12.
Risc mai scăzut, înseamnă că e mai greu de vânat.
Ce ştim despre prima victimă?
Aia e grea.
El sau ea a fost aşa mult timp sub apă,
încât sunt în mare parte fragmente osoase.
Pot încerca să reconstruiesc...
Am trei ore.
O pot face în două ore.
Să fie una.
Cât s-a aflat?
Nu pot spune. Câteva din aceste echipe noi sunt naţionale.
Dacă subiectul nu ştie că i-am aflat cimitirul până acum,
va şti în curând.
Atunci vom auzi de la fiecare
care a întocmit un raport la persoane dispărute.
Poate putem folosi asta în avantajul nostru.
Aş putea vorbi cu ei.
I-ar putea hrăni egoul,
ştiind că şi-a pierdut locul.
L-ar putea reţine în zonă.
Bun.
În acest moment ar fi prematur să comentăm
despre detaliile cazului.
Scopul nostru e să identificăm rămăşiţele recuperate cât de curând posibil
pentru familiile implicate.
Pentru a expedia asta, cerem
ca familiile sau prietenii oamenilor care au dispărut
în Coasta de Est a Statelor Unite
din anul 2000 să se arate.
Vom verifica DNA-ul cu rămăşiţele,
şi ne-ar ajuta să avem un obiect personal
de la fiecare din persoanele dispărute.
Un articol de gardelopă, o periuţă de dinţi,
o pătură, o faţă de pernă,
fotografii sau dosare medicale sau stomatologice pe care le aveţi.
Căutăm şi obiecte de semnificanţă
pentru a ne ajuta să determinăm unde se afla fiecare victimă.
Corespondeţe ca scrisori sau emailuri vor fi de ajutor.
Morgan îmi spunea cât de dificile pot fi aceste cazuri.
Pe cine a pierdut?
Mătuşă Yvonne. Ce mai faci?
Derek, fetiţa mea e pe plaja aia?
Am mai vorbit despre asta.
Nu este niciun motiv să credem că ar fi aici.
A dispărut în urmă cu şapte ani şi din Charleston.
E pe Coasta de Est, cum a zis şeful tău.
Haide, mătuşă,
amândoi ştim ce a păţit Cindi.
Cumva va trebui să înveţi să accepţi.
Păstrăm legătura.
Bine. Mulţumesc, Derek.
În urmă cu câţiva ani,
verişoara lui Morgan a dat peste un urmăritor.
A ajuns în Carolina de Sud.
Nu s-a mai auzit de ea de atunci.
A fost urmăritorul?
S-a sinucis peste două săptămâni,
deci n-am aflat cu siguranţă.
Dar profilul făcut de Morgan îl indică direct.
Deci când rămăşiţe neidentificate de femei apar...
primeşte acel apel.
De ce faci asta?
Haide, omule.
Haide, omule, vorbeşte-mi.
Nu, nu, nu, stai.
Ascultă! Nu din nou.
De ce faci asta?
Nenorocitule!
Alex Cottle, Beth Riley, Louise Jones,
veniţi cu mine, vă rog.
Lucram la un proiect de terapie a genelor la Johns Hopkins
când Samantha a primit veştile.
Parkinson.
Cred că i-a fost dificil.
Am fost prietena ei cea mai bună,
şi nu am primit decât această felicitare.
"Weze, nu mă întorc la şcoală.
"Nu e nimic pentru mine acolo.
Trebuie să mă regăsesc. Cu dragoste, Sammy."
Pare a fi ea?
Nu prea.
Ar fi scris o scrisoare de 12 pagini.
Dar a adresat-o lui "Weze."
Ea era singura care îmi spunea aşa.
Aş vrea să păstrez asta dacă se poate. Ar putea fi o dovadă.
Da, bine.
Mulţumesc.
Ai adus ceva ce-i aparţine
de unde să putem lua mostre DNA?
Toată lumea din proiect
are DNA-ul în baza de date.
Voi avea nevoie de acea informaţie.
La această primă victimă,
cu cât lucrez mai mult la schelet,
cu atât mai mult mă îndoiesc de condiţia lui.
Fundul oceanului a păstrat celelalte rămăşiţe remarcabil de bine.
Cred că altceva a cauzat asta.
Ar putea fi vârsta de vină?
E semnificativ mai în vârstă. Artrita articulaţilor
arată că are în jur de 60 de ani,
dar nu poate cauza acest grad de descompunere.
De fapt, nimic din ocean n-ar face-o.
Dacă subiectul e repsonsabil,
poate că nu a dezarticulat această victimă
însă l-a făcut bucăţi în schimb.
Uită-te la asta. Osul ăsta are o rană defensivă,
ca şi cum l-a ţinut ridicat înainte să vină suflarea.
Cred că ruperea osului s-a petrecut
în timp ce victima era încă vie.
Uciderea cu furie.
A lăsat multe urme de agresiune pe această victimă.
N-a făcut asta cu celelalte.
Asta ar indica o relaţie personală.
Tată?
Aşa aş zice şi eu. Şi nu ar fi corect,
pe baza nivelurilor scăzute de calciu ce indică alcoolism.
Crezi că e vremea să regândim cazul lui Cindi?
Rossi, singura legătură acum este Charleston.
E slab.
Victima numărul cinci
e o femeie Afico-Americană de peste 20 de ani
care a murit în 2004.
Nu e slab.
Măutşa mea a petrecut ani gândind-se la ultimele ore a lui Cindi.
Nu iese afară.
Nu doarme.
Uită să-şi ia medicamentele.
O ucide, Rossi.
Nici ţie nu ţi-a fost uşor.
Dat tot ce am învăţat din meseria de profiler
e că nu e vorba dacă vreau eu sau nu să fie adevărat.
E vorba de ce pot dovedi.
Deci nu pot ajunge acolo.
Avem un indiciu.
Prima noastră victimă confirmată,
doctor Samantha Cormick.
Cum DNA-ul ei era deja developat,
am putut salva câteva zile.
Deci le aruncă aici în Charleston.
Un loc de turişti.
E o călătorie de 400 de kilometri. Înseamnă multă expunere.
Tortura cere timp şi intimitate,
iar dizarticulaţia e o mizerie.
Ar putea avea o cameră mobilă de tortură
în caminoul sau camioneta sa. Am mai văzut asta.
Sau poate nu conduce deloc. Ar putea s-o facă din barca sa.
Dacă le suie în barcă în Charleston şi le aduce aici,
ar avea timp pentru ambele.
Şi nimeni n-ar observa un pescar
aruncând momeală în apă.
Alo.
Garcia, mai avem informaţii despre barca subiectului.
Te-ar putea ajuta să-ţi reduci lista.
- Spune. - Ne poţi spune bărcile cu cabine
destul de mari să ascundă o cameră de tortură?
Cameră de tortură? Asta chiar ar
intra în lista de fabricaţii.
Încearcă dimensiuni ale cabinei.
Începe de la 3 pe 3 metri şi capitulează la 9 metri.
Va lua o veşnicie
pentru că trebuie să iau dosar cu dosar.
Ai noroc. Te iubesc. Pa.
Trebuie să ne întoarcem la familii
şi să vedem cine mai are o ilustrată.
Ar putea fi în final o legătură cu victimologia.
Trimisul ilustratelor de rămas bun ca un şiretlic e un pariu.
Chiar dacă e scris sub violenţă,
victima şi-ar putea furia propriul mesaj în ea.
Nu cred că asta a fost scrisă sub violenţă.
Ai zis că dr. Cormick nu lua medicamente pentru Parkinson, corect?
Uită-te la scrisul ei de mână.
Nu este niciun indiciu de tremur sau scuturare.
Este un medicament numit trilamid.
În doze mici tratează Parkinson,
dar e folosit în principal pentru rău de mare.
Ceva la care un pescar ar avea acces.
Şi criminalii din America de Sud.
Raporturile spun că au aflat
că o doză mare face victima să se supună.
Da, ţi-o toarnă în băutură
sau ţi-o aruncă în faţă
iar absorţiile nasodermale sunt aproape imediate.
Eşti imediat susceptibil la orice sugestie.
Au fost raporturi că localnici şi-au lăsat hoţi în apartamente
să îi fure, chiar i-a ajutat să-şi încarce camioanele.
Tată, te rog...
Nu-l asculta.
Împotriveşte-te.
Bine.
Înţelegi?
Da.
Bun.
Sunt eu.
Sunt James.
Alege una.
Bun. Ăla va fi cuţitul cu care te vei sinucide.
Mai avem încă patru ilustrate. Cu a Samanthei sunt cinci.
Ceva paterne geografice?
Geografic fiecare victimă era dintr-un stat diferit.
Dar cu toate au dispărut din Charleston?
Două din ele.
Celelalte trei au trimis ilustrate din Miami.
Face naveta între două oraşe.
Miami are mult sens.
E un oraş de coastă cu mulţi turişti.
Iar prin alternarea terenurilor de vânătoare,
se asigură că niciun oraş nu acordă prea multă atenţie
oamenilor dispăruţi.
Dar de ce aceste cinci? Ce le leagă?
Deocamdată doar ilustratele.
Ar putea fi ceea de ce avem nevoie.
Victimele scriu ilustratele,
dar subiectul dictează mesajul.
Ar putea dezvălui ceva despre el prin ele.
Începe un profil lingvistic.
Trebuie să vorbim cu oamenii care au primit aceste ilustrate.
Nu, bărcile de pe aici sunt predate
din generaţie în generaţie.
Deci niciunul din localnici n-ar pescui în Charleston sau Miami?
Un tip aşa cum îl descrii tu,
care începe să aducă peşti din Carolina
sau Miami, am observa.
Dacă auzi de ceva ce ar putea ajuta,
te rog să ne suni.
Trebuie să regândim modul în care subiectul îşi găseşte victimele.
Tipii ăştia sunt singuratici. Tipul nostru nu este.
Da, tipul ăla are nevoie de talente sociale bune,
o barcă ce e invitatoare, recreaţională.
Dacă conduce un charter?
Sunt mulţi cumpărători în Charleston ori Mami.
Deci scoate un grup, dar cum îşi alege victima?
Începe cu pasagerii care călătoresc singuri.
Asta îl anunţă că sunt vulnerabili.
Întrebările inofensive i-ar spune
cine le-ar simţi lipsa acasă.
Şi dacă plătesc cu o carte de credit,
ar rupe tranzacţia.
Şi nu este nicio înregistrare cum că s-ar fi aflat la bord.
Asta ne-ar putea spune cum vânează.
Întrebarea este... pe cine?
Ce ţi-a făcut fiul să vină în Miami?
Lucrul.
Tot spunea că asta este.
E începutul nou de care avea nevoie.
Când aţi început să vă îngrijoraţi?
În urmă cu o săptămână poate.
De ce v-a luat aşa mult
să întocmiţi un raport la persoane dispărute?
Am primit această ilustrată,
şi e scrisul ei de mână.
Am trăit cu acest scris patru ani.
Nu m-am gândit să-l pun la îndoială.
Deci ai spune că era o persoană responsabilă?
Haide, Rossi. Da.
Întrebarea următoare.
Derek, ştiu că e neplăcut.
Dar căutăm nivelurile de risc a tuturor victimelor,
chiar şi cele potenţiale.
Cindi nu bea. Nu lua droguri.
Avea o slujbă stabilă.
Şi urmăritorul?
Ce e cu el?
Se culca cu el?
Ştii răspunsul la asta.
Poate vrei să te regândeşti.
Poate îţi vei aminti ceva.
Au ieşit la o întâlnire.
A primit un sărut de noapte bună.
Dar ăsta era un urmăritor clasic,
şi am văzut destule din aceste cazuri să ştiu cum se termină.
Deci tu ai încurajat-o să se mute.
Nu mi-ai spus asta.
De ce a mers în Charleston?
Nu ştiu.
I-am spus să aleagă un oraş şi să nu spună la nimeni,
inclusiv mie.
Să ne gândim o clipă.
A mai fost acolo? Avea prieteni acolo?
Poate vroia să fie aproape de ocean.
Ce?
Patru Iulie, 1996.
Întreaga familie era la un picnic lângă lac.
Iar toţi puştii ăştia au ajuns pe hidrobiciclete.
Cindi era pe una din ele?
Nu. Asta e ciudat.
A stat pe ţărm toată ziua.
Spune-i fiului tău că l-ai abandonat.
Nu am făcut-o.
Fă-o.
Atunci de ce ai dat custodia?
Nu-mi mai puteam permite avocaţi.
Am ajuns la momentul
în care trebuia să-mi văd de viaţă.
Dar el nu te lăsa.
Nu-i aşa?
Spune-i că-l urăşti.
Nu.
Fă-o!
Spune-i exact ce ai simţit atunci.
Nu te mai iubesc.
Vrei să-i spui ceva tatălui tău?
Tată...
Te rog...
Nu te mai înjunghia.
Subiectul pe care-l căutăm
e un pescar între 30 şi 40 de ani închirindu-şi barca
turiştilor încercând să găsească o victimă de risc mediu.
Ce însesamnă risc mediu?
Să spunem că ţi se strică maşina într-un cartier rău famat.
Odată ce ai ieşit din rutina ta normală,
e o şansă mai mare de victimizare.
De aici, risc mediu.
Fiecare din aceste victime încercau s-o ia de la capăt.
Ieşiseră dintr-o relaţie sau începeau o slujbă nouă,
dar pentru acest subiect, îşi abandonau responsabilităţile.
Putem spune asta din mesajele pe care îi forţează să le scrie.
"E prea mult."
"Nu e nimic pentru mine aici."
"E mai bine să plec."
Credem că furia asta vine de la prima victimă... tatăl său.
Cel mai probabil un pescar local, cu siguranţă alcoolic,
şi pe baza nivelului de sadism a subiectului,
abuziv violent.
E prima persoană care l-a abandonat pe subiect.
Şi-a părăsit familia, poate, chiar a scris o ilustrată ca asta.
Deci subiectul a ales un loc semnificativ pentru amândoi,
un loc ştiut de pescarii locali care s-a transformat în închisoarea sa.
Dar s-a dus acum, deci unde o va lua în continuare?
Nu se poate întoarce în acel loc,
dar nici nu va părăsi Jacksonville.
Închisoarea aia era reponsabilitatea sa,
iar fară ea, se va agăţa de ce ştie.
Îşi va schimba modul de operare, iar asta îl va face eratic.
Îşi va escalada sadismul şi va ucide necontrolabil
până va găsi un alt loc în ocean pentru a-l înlocui pe acesta.
Mulţumesc frumos.
Mătuşă Yvonne.
A zis că vei avea nevoie de DNA.
Te-am urât când ai plecat.
Ştii asta?
Da.
De ce m-ai luat înapoi?
James...
Nu mai putea trăi fără tine.
Nu te voi lăsa să pleci din nou, promit.
Tată...
ce o să facem?
Voi afla o cale.
Aveam dreptate, nu?
I-ai găsit cadavrul pe plajă.
De fapt, încercăm s-o eliminăm.
Te cunosc, Derek.
Cunosc privirea aia din ochii tăi.
Este ceva, nu-i aşa?
Mătuşă, fac treaba asta de mult timp.
Lucrurile pe care le-am văzut...
nu vreau să te bag în ele.
Scumpule, am intrat deja. Nu trebuie să mă protejezi.
Trebuie să aflu despre Cindi a mea.
În regulă.
Una din victimele găsite
să potriveşte cu descrierea generală a lui Cindi.
Nu spun că este ea.
Dar dacă este, ceva nu se leagă.
- Sper să poţi ajuta. - De asta sunt aici.
Lui Cindi îi era frică de apă?
Nu. Adora să înoate.
În unul din picnicurile de patru Iulie
îmi amintesc că nu vroia să se urce pe hidrobicicletă.
Cu bărcile era o poveste diferită.
Dacă Cindi stătea într-o canoe,
îi venea rău de mare.
Nu-şi găseşte victimele prin barca sa?
Dacă încerca s-o bage pe Cindi într-o barcă cu motor,
nici măcar nu s-ar fi oprit.
Nu se potriveşte asta.
Nu ştim că este victima cu numărul cinci.
Tot i-am trimis DNA-ul la Quantico.
Lucrează pentru mine.
Până nu primim o confirmare, nu putem face presupuneri
pe baza comportamentului ei.
Nu spun să aruncăm profilul.
Spun doar să ne extindem gândirea.
Bila opt magică.
Garcia, căutăm alte moduri
în care acest subiect şi-ar putea găsi victimele.
Care sunt istoriile victimelor din Charleston sau Miami?
Din cele cinci identificate deocamdată...
nu e nici una.
Poate le întâlneşte în tranzit.
Cum ajung acolo?
Sigur.
Bine.
Nu e nici acolo nimic.
Cum e posibil?
Oamenii ăştia îşi încep vieţile de la capăt.
Întreg rostul e să călătorească.
Chiar dacă au plătit bani gheaţă, Garcia,
ar fi un nume pe bilet.
Da. Sunt de acord cu voi,
dar cutiile mele binare nu se înşeală,
deci cum au ajuns să-l întâlnească pe subiect,
nu e nicio înregistrare.
Tipul ăsta nu îi răpeşte din Miami sau Charleston.
Îi ia în timp ce sunt în rută.
Curăţă!
Tată!
Dacă subiectul răpeşte în tranzit,
cum poate acoperi?
Simt că eram aproape cu ideea bărcii cu motor.
Poate nu îi răpeşte în afara unei bărci.
Detaliile şiretlicului său erau corecte.
Ce căli de tranport nu cer plata unui bilet în avans?
Trenurile de pasageri.
Un conductor poate da un bilet de mână
odată ce eşti la bord.
Multe din staţiile mici nici măcar n-au casă de bilete.
Trebuie să cumperi bilete din tren.
Trenul e un concept care atrage oameni
care încearcă s-o ia de la capăt.
Mesajul de evadare, de romanţă.
Dacă e conductor, e într-un mediu bogat în ţinte.
Omul meu a scos un cadavru din apă.
Agentul Morgan e la autopsie acum.
Rănile de pe coapsă arată semne de ezitare.
Un subiect aşa experimentat n-ar arăta asta.
Nu cred că subiectul a făcut-o.
Unghiul indică o dominanţă de mână stângă.
Dosarul spune că şi tipul ăsta era stângaci.
Dacă i s-a dat trilamide,
subiectul ar fi putut fi forţat să se taie.
Are sens pentru un sadist cu probleme de abandon,
dar de ce n-a terminat treaba?
Victima probabil a văzut o şansă de scăpare şi a luat-o.
Dar cum? Trilamidul îl putea face să se rănească.
I-a depăşit instinctul de preservare de sine.
Atunci un alt instinct a fost mai puternic.
- Cum ar fi? - Unul protectiv.
Tipul ăsta era compromis mental şi fizic,
dar tot s-a năpustit asupra subiectului cu tot ce avea.
Pentru cine să lupţi aşa mult?
Un copil, Garcia.
Caută raporturi din întreaga ţară de persoane dispărute
pentru bărbaţi care călătoreau cu copiii.
Caut un fiu sau o fiică?
Nu ştim încă.
Îmi pare rău, scumpule. Niciun indiciu.
Dacă nu sunt daţi dispăruţi încă?
Da, bineînţeles că nu.
Când subiectul i-a întâlnit, o luau de la capăt.
O nouă afacere.
Schimbări de adrese,
oamenii ce se mutau în Florida şi Carolina de Sud.
S-a făcut.
Elimină femei, soţii, cupluri.
Rezumă doar la bărbaţi.
Deci ne gândim la taţi divorţaţi aici, corect?
Da, dar nu orice tată divorţat.
Tipul ăsta vrea cât mai multă distanţă
între fiul său şi fosta soţie.
Deci caută certuri de custodie, ordonanţe, declaraţii.
Cu cât mai multe cu atât mai bine, Garcia.
Am înţeles. Te sun imediat.
Ia-l.
Dă-i drumul. Dă ce ai mai bun.
Cum a făcut tatăl tău.
Taie-l.
Taie-l!
O primesc acum, scumpo. E victima nostră.
Frumosul meu Derek Morgan, meriţi o creştere de salariu.
Gary Rhymer din Virginia tocmai a primit custodie completă
după ce soţia sa a picat testul de droguri cu numărul trei.
Cine-i copilul?
Se numeşte James. Are 15 ani.
Trebuie să înceapă şcoala săptămâna viitoare
în Mount Pleasant, care e la este de Charleston.
Se pare că Gary are o soră acolo.
Dar cum călătoreau?
Nu. Scuze, nu e nicio înregistrare.
Exact ca ceilalţi.
Mersi, păpuşă.
Niciunul din membrii familiei nu ne-au putut confirma o rută cu trenul.
Deci ce facem, o eliminăm?
Nu. Este o persoană pe care n-am întrebat-o.
Cine?
Mătuşa ta.
Trenul?
A menţionat vreodată?
Nu. Nu ne-a spus nimic. Ai zis că era mai sigur aşa.
Când unchiul tău Paul era încă viu,
a luat trenul spre Myrtle Beach.
Sincer? Care era ruta?
Silver Star.
Cindi l-a vizitat o dată.
Cu trenul?
Da.
Mătuşă, e o călătorie de 36 de ore.
Câţi ani avea?
10 ani.
Câteodată vrem ceva aşa mult
încât minţiile noastre ar inventa detalii.
Dar...
Nu, ascultă-mă, te rog.
Vreau să ţi-o găsesc pe Cindi. Sincer.
Dar deocamdată are copilul altcuiva,
cineva pe care încă îl putem salva.
Nu ne putem permite să ne înşelăm.
Îmi pare rău.
Încercam doar să ajut.
Ştiu. Ştiu. E în regulă.
Încearcă să-ţi aminteşti.
L-a vizitat?
Da.
Dar a luat avionul.
Şi-mi amintesc toate actele pe care a trebuit să le completez.
Era un minor neacompaniat.
James a luat trenul trei veri la rând
în timpul divorţului părinţilor săi.
Mătuşa sa din Carolina de Sud a cumpărat biletele,
a completat hârţogăreala pentru un minor neacompaniat,
de asta n-a apărut în căutarea mea.
Care e ruta trenului?
Surf Rider. Face opriri în Jacksonville,
Charleston, şi Miami.
Verifica asta cu lista de deţinători de bărci
cu angajaţii la trenuri.
Am un nume.
Chuck Wells, pescar local,
fiul Blake, conductor la linie.
Şi iată. N-a apărut la muncă săptămâna asta.
Există vreo adresă curentă?
Nu. Doar o barcă pe numele tatălui,
care s-a mutat în Norfolk în 2000
când mama a fost diagnosticată cu cancer la sân.
A murit peste câteva luni.
Tata a plecat iar subiectul a trebuit să-l pedepsească pentru asta.
James nu se potriveşte cu victimologia.
Nu ar avea sens ca subiectul să-l ia.
A ales o relaţie tată-fiu
care i-a amintit de a sa.
Nu se baza ca
Gary să lupte pentru viaţa lui James.
De unde ştim că subiectul nu l-a ucis încă pe James?
Deocamdată pedepseşte doar oamenii
care şi-au abandonat responsabilităţile.
Dar asta este James pentru el acum, o responsabilitate.
Subiectul se va înfuria tot mai tare pe puştiul ăla,
iar când o va face, va deveni ca tatăl său.
Era de vârsta ta când am început să lucrez aici.
14 ore pe zi, în fiecare zi.
Nenorocitul ăla a zis că trebuia să învăţ să mă întreţin.
Iar apoi m-a bătut, mi-a luat banii,
şi i-a băut!
Ridică-te.
Garcia a redus istoria subiectului
cu tatăl său la două locaţii.
Seaside pier, acolo unde Chuck Wells îşi ancora barca.
Toţi localnicii o fac. E cel mai ieftin loc de ancorat.
A menţionat şi de o fabrică la Râul St. John.
Locul ăla a dat faliment anul trecut.
E abandonat.
Tatăl şi-a adus prada acolo
în timp ce subiectul lucra la podea. A început la 16 ani,
care e aproape aceeaşi vârstă pe care o are James.
Ne vom despărţi. Morgan, tu ia o echipă SWAT
şi mergeţi la fabrică.
Detectivul Foreman şi cu mine o vom lua pe cealaltă
şi vom merge la docuri.
Putem fi în ambele locaţii în cinci minute.
Într-o zi am întârziat la muncă iar tata mi-a rupt braţul.
Şi mi-a continuat să continui să munca.
Şi am tăiat şi am tăiat
până am leşinat.
Acum taie peştele.
Da.
Morgan, nu este aici. Cred că e la tine.
Văd barca, Hotch.
Să mergem.
Nu, n-o voi face.
Ia cuţitul.
Sau ce?
Îmi vei rupe braţul?
Nu.
Îţi voi tăia gâtul.
Blake! FBI!
Staţi! Nu trageţi!
Toată lumea pe poziţii.
Arunc-o.
Aruncă cuţitul.
Înapoi. Înapoi!
Bine. Bine.
Voi arunca asta, bine?
Vreau doar să-ţi vorbesc.
Haide, omule.
Uită-te la James. E doar un puşti.
Blake, nu răneşti copiii. Nu eşti tipul acela.
Habar nu ai cine sunt.
Ştiu că eşti un om deştept.
Ai ucis mult timp în afara radarului.
Dar ştim de asemenea că putem învăţa multe de la cineva ca tine.
Studiatul oamenilor ca tine e responsabilitatea mea.
Şi îţi spun, dacă-i dai drumul lui James,
putem face parte din viaţa ta.
Nu te vom abandona, Blake.
Ce te face să crezi că vreau să te învăţ?
Uită-te la alternativa ta, omule.
Oamenii mei sunt pregătiţi.
Vor trage şi te vor omorî.
Ce se petrece după asta, Blake?
Chiar crezi că-ţi vei vedea mama din nou?
Sau poate va fi doar rece...
Întuneric, gol.
Ca tata unde ţi-ai pus tatăl.
E alegerea ta, omule.
Scoteţi-l de aici.
Ia-l.
În regulă, Blake, unde cum stă treaba.
Verificăm fiecare cuvânt care-l zici.
Dacă mă minţi, afacerea cade.
Ce vrei să ştii?
Să începem cu felul în care ţi-ai răpit aceste victime?
Carol Reed.
Am putut mirosi frica la ea.
Mi-a promis că va face orice
dacă o las vie.
Metoda de răpire?
Era uşoară.
Era dependentă de metamfetamină.
I-am zis că eu mă lăsasem.
Alton McKee.
L-am prins cu garda lăsată.
Fugea de viaţa sa supărătoare.
Nu putea să nu-i spună târfă.
Chiar îţi face plăcere, nu?
Te revanşezi pentru pierderea ta?
Ce pierdere?
Cred că te-a supărat
că au dat peste mica ta ascunzătoare.
Nu chiar.
De unde ştii că nu mai am o grămadă la fel?
E un ocean mare.
Nu.
Blake, e acelaşi loc unde ţi-a aruncat propriul tată.
El a fost cel mai important,
deci a trebuit să te întorci aici să-ţi arunci celelalte cadavre.
Pe ea n-am aruncat-o acolo, nu-i aşa?
Înseamnă ceva pentru tine, nu?
Cu toţii sunt speciali pentru mine, Blake.
Dacă nu-ţi poţi aminti de ea, putem trece înainte.
Îmi amintesc de ea.
Vrei să ştii, Agent Morgan,
după cine a ţipat chiar înainte s-o fac să-şi taie gâtul?
Dă-i drumul.
Spune-mi.
După tine.
A ţipat după tine.
Unde erai...
Când a sângerat pe barca mea?
Eşti un nemernic bolnav.
Dar nu ai ucis-o.
Am ucis-o.
Nu.
Nu ai făcut-o.
Şi am fost foarte clar în legătură cu regurile.
- Afacerea a căzut. - Am ucis-o.
Ai zis că vrei să înveţi de la mine,
iar acum nu asculţi!
Întoarce-te aici!
Agent Morgan!
Am ucis-o!
De unde ai ştiut?
Îşi ştie numele victimelor.
Nu l-a ştiut pe al lui Cindi.
Agent Morgan, întoarce-te aici!
Agent Morgan!
Ai găsit-o?
Nu, mătuşă.
Nu voi afla niciodată, nu?
I-a ales poza.
Da?
Mulţumesc.
"Sunt legaţi de ocean,
"şi când ne întoarcem la mare,
"ca să navigăm sau să privim,
ne întoarcem de unde am venit."
John F. Kennedy.
Traducerea şi adaptarea: DonReid