Șoimul nu-l aude pe șoimar
Lucrurile se destramã,
centrul nu rezistã,
Celor mai buni le lipsește convingerea,
Cei mai rãi sunt plini de intensitate.
Ce fiarã asprã,
al cãrei ceas a sunat,
Se târãște cãtre Betleem
ca sã se zãmisleascã.
Bunã, Lily.
Intrã.
Unde e Katie?
Aici, în laborator.
O gãsim mai târziu.
În vreo jumãtate de orã.
Nici nu știu ce sunt acum.
Ceva ce nu ia decizii,
ce nu are alegeri,
ceva ce urmeazã o cale nevãzutã.
Nici mãcar nu-mi aleg cuvintele pe care le rostesc acum.
Nu.
Te-am urmãrit rostindu-le de multe ori.
Am vãzut inclusiv ce rãspund eu.
Și cuvintele ies, nici mãcar nu mi se pare cã sunt conștient cã le spun.
Sunt doar lucruri pe care, acum, simt cã vreau sã le spun.
Mi-ai rãpit totul.
Îmi pare rãu.
Sper cã nu par lipsit de empatie, dar nu ți-am rãpit absolut nimic.
Nu pot sã-ți iau ceea ce nu ai avut niciodatã.
Ideea cã participai la viațã era doar o iluzie.
Viața e doar ceva ce urmãrești.
Exact ca niște imagini care ruleazã pe ecran.
Asta... Asta e ce face Devs?
Da.
Un film...
cu fiica ta.
Nu e un film, Lily.
Determinismul poate pãrea straniu, însã e și superb.
Un fragment de informație genereazã întreaga informație.
Starea fiecãrei particule e legatã de starea particulelor din jur.
Înțelegi starea uneia
și înțelegi starea celeilalte.
Continuã.
Aflã starea a tot.
E imposibil.
Nu.
Sunt doar macrodate.
Date despre tot
ceea ce existã.
Tot ce avem.
Și nu se terminã acolo.
Abia atunci începe.
Dacã ai toate datele, ai și proprietatea lor emergentã.
Textura pielii și a pãrului ei.
Respirația ei.
Tonul vocii.
Gândurile și amintirile ei.
Iubirea ei pentru mine.
Conștientizarea iubirii mele pentru ea.
Nu e un film despre Amaya.
Este Amaya însãși.
E vie.
Dar nu e vie.
E o simulare generatã pe computer.
Explicã-mi diferența.
Are mișcãri prestabilite.
Exact ca noi, ca de altfel totul.
Jamie mi-a zis ceva în dimineața asta.
A spus:
"Problema cu oamenii ãștia care conduc companii tehnice
e cã devin fanatici.
Ajung sã se creadã Mesia."
Acum scoți arma.
Arma cu care Kenton l-a ucis pe Jamie.
O scoți din buzunarul în care o ții.
Nu-ți face griji.
Nu aveai de gând s-o folosești.
Nu încã.
Știai cã o sã vin aici.
Și știi exact ce se va întâmpla, clipã de clipã.
Apoi totul se oprește.
Fac ceva.
Și sistemul tãu se stricã.
Da.
Ce anume fac?
Nu-mi spune.
Aratã-mi.
Aratã-mi exact ce ai vãzut.
Da.
Aș încerca sã te fac sã te rãzgândești, dar deja știu cã nu reușesc.
Ia loc.
Cred cã toți știm ce facem aici.
Atunci deschide.
Ce aștepți?
- Nu știu. - Ești speriatã.
Da, mã tem.
Indiferent de câte ori am vãzut asta,
sã o și trãiesc acum...
Nu-ți face griji.
O sã fie bine.
Nu știu de ce spui asta!
Destul!
E prea mult.
Deci...
aici intri tu.
Și aici îți iei la revedere.
Unde crezi cã mergem, Lily?
La statuia fiicei tale, unde i-ai dat foc lui Sergei.
Și acolo ce? O sã te rãzbuni?
Lily...
Știi ce pãțesc cei care joacã rolul de Mesia?
Învie.
Du-te dracului.
Fã-o.
Sigiliu de etanșeizare rupt.
O sã mor aici.
Murim aici.
O sã ne omor pe amândoi.
Da.
Și nimic nu poate schimba asta.
Nimic nu o poate opri.
Nimic.
Și nu vedem nimic dincolo de acest moment.
Predicțiile nu se formeazã.
Totul se pierde.
Știi de ce apeși trãgaciul?
Pentru Jamie.
Și când facem asta?
Cât mai avem de trãit?
Mã tem cã doar câteva minute.
Asta e tot.
Îmi pare rãu.
Chiar îți pare,
nu e așa?
Voi, liderii din tehnologie...
Vã credeți Mesia.
O sã-ți spun un secret, Lily.
Aștept de ceva vreme sã-l spun cuiva.
Numele proiectului
nu e Devs.
E litera romanã "V".
Deci, de fapt, e "U".
Deus.
Era o glumã intimã.
Cred cã ne-a expirat timpul.
Da.
Așa e.
Cred cã toți știm ce facem aici.
Atunci deschide.
Ce aștepți?
- Nu știu. - Ești speriatã.
Da, mã tem.
Indiferent de câte ori am vãzut,
sã o și trãiesc acum...
Nu-ți face griji.
O sã fie bine.
Nu știu de ce spui asta!
Destul!
E prea mult.
Deci...
aici intri tu.
Și aici îți iei la revedere.
Asta nu e posibil.
Am ieșit din sistemul tãu.
INTRODUCEțI PAROLA
Forest, știi care e treaba cu Mesia, nu?
Sunt profeți falși.
Ajutor!
Ce ai fãcut?
Am oprit câmpul electromagnetic al capsulei.
De ce?
Fiindcã mi-am dat seama ce am fãcut.
Cineva trebuie sã-i punã capãt.
Nu mã învinovãți, Katie.
Era totul prestabilit.
Forest.
Katie.
Unde sunt?
Unde ești?
În camera de vizualizare.
Ești pe ecran.
Sunt în sistem.
Ce îți amintești?
Îmi amintesc... totul.
Ce dracului a fãcut Lily?
A fãcut o alegere.
De asta nu putem vedea dincolo de acest moment.
A ales cu adevãrat.
Vorbãria aia despre Dumnezeu și Mesia.
Uite cine era de fapt.
Ce vrei sã spui?
A comis pãcatul originar.
Nu a ascultat.
Da.
Atunci e Deus.
E Deus.
Înseamnã cã e timpul.
În el însuși, sistemul e atotștiutor și atotputernic.
Însã doar pe baza principiului lui Lyndon.
Vreau sã știu cã înțelegi exact ceea ce înseamnã asta.
Da, Katie.
Înțeleg.
Ești sigur?
Da.
Le vreau înapoi atât de mult.
Știu.
Bine, la naiba cu tot.
Ureazã-mi baftã.
Baftã.
Hei.
Ce e? Ai visat urât?
Nu știu.
Frate.
Mișcã, te rog.
Da.
Scuze.
Bunã, Lily.
Sã aveți o zi bunã. Faceți tot ce puteți.
Forest.
Tocmai a trecut cu mașina.
Iisuse, Lily!
Ce e cu tine? L-ai vãzut de mii de ori.
El era.
Desigur.
O sã-ți spun cum a mers.
- Sergei? - Da?
Pot sã vãd ceva pe telefonul tãu?
Pe mobil?
Ce e, vrei sã-mi vezi mesajele?
Da.
Serios?
De ce? Crezi cã m-am distrat pe lângã?
Te rog.
Bine.
Dar nu e nimic de vãzut.
Doar nu crezi așa ceva.
- Ce prostie! Dã-mi mobilul! - Vreau sã deschid aplicația.
E un joc de Sudoku. Care e problema?
Nu știu de-a ce te joci azi, Lily.
E o zi importantã pentru mine și tu o strici.
Mã rog. Trebuie sã plec.
Ne vedem mai târziu, da?
Sigur.
Bunã, Lily.
Nu înțeleg ce se întâmplã.
Am murit.
Da.
Atunci ce e asta?
Nu știi?
Suntem în sistem.
E învierea.
Exact cum ți-am promis, mai știi?
Suntem în Devs.
- În Deus. - În simulare.
O poți considera viața de dupã, paradisul.
În varianta asta, oricum.
ți-ai primit viața înapoi, Lily.
Ai reintrat în ea cu câteva zile înainte ca Sergei sã fie ucis.
Poți sã o iei de unde ai rãmas.
Dacã asta îți dorești.
Sergei nu știe?
Cã e într-o simulare? Nu.
Ce e?
Ele știu?
Nimeni nu știe.
Doar noi doi.
I-am cerut lui Katie se ne învie folosind datele din clipa morții.
Amintirile noastre de pânã atunci sunt intacte.
Asta e crucea noastrã.
Dar meritã.
Te obișnuiești.
Acum trãim în multivers.
În lumea asta, noi doi trãim în paradis cu cei pe care îi iubim.
În alte lumi, vom fi mai aproape de iad,
în acele existențe mai dificile...
Credeam cã faptul cã știm ne va alina.
Nu știu dacã așa e, dar asta am ales.
Am zis sã folosesc puțin și liberul arbitru.
Și, oricum,
existã ceva special la tine, Lily, ceva cu adevãrat unic.
Ceva ce nu am dorit sã schimb.
Zâmbește.
Am avut baftã. E una dintre viețile bune.
Ce e?
Nu știu ce sã fac acum.
Asta e cel mai simplu.
Faci ce faci de obicei.
Îți urmezi propria cale.
Exact asta e special la tine, Lily.
Sigur ne mai vedem.
Hai sã bem o cafea cândva.
Deci în simularea Deus te simți exact ca în existența realã?
Nu știi diferența.
În fapt, simularea și realitatea sunt identice.
În afarã de cei care lucreazã aici în mod direct,
cine mai știe de asta?
Nimeni.
Am nevoie sã mã ajuți.
Trebuie sã rãmânã pornit.
Tati!
Jamie.
Subtitrare: Retail