Ep. 7. Omorâţi-i pe toţi ceilalţi
Bună dimineaţa, cetăţeni.
Productivitate.
Prosperitate.
De la o mare la o mare strălucitoare.
Mex-US-Can (Mexic - SUA - Canada)
Da, putem.
Mex-US-Can.
Da, putem.
Da, putem! Mex-US-Can!
Mai încet, partenere.
Vrei să pleci de aici?
Bărbieritul tău ar putea fi mult mai fin cu...
Am nevoie de puţină intimitate, pentru Dumnezeu.
Desert Shave.
Recunosc întrucât folosesc numai Desert Shave,
combină aloe şi extract de cactus...
Am spus să ieşi! N-aveţi puţină decenţă.
- Mag! - Ce?
- Maggie... - Ce este? Am treabă.
Pentru Dumnezeu, nu mai lovi routerele.
Foloseşte comanda vocală. Eşti atât de palpabil.
Parcă am spus că nu mai băgăm reclame în baie.
Bună ziua. Ce mai faci?
Isuse, Maggie, eşti serioasă?
Ce? E doar o reclamă.
Încântat. Mă numesc Flavio.
Nu ştiu prea multe, Philbert,
dar deosebesc o cafea bună.
Spune-mi secretul prăjirii.
Foloseşte comanda vocală, omule peşteră!
Ştii ceva, ei n-au... nici măcar nu cresc
Alpaca în Brazilia.
Ai întârziat la muncă, apropo's.
Ora locală, 7:54 a.m.,
19 octombrie, 2054.
Mai sunt 2 săptămâni până la alegeri.
Şi revenim la "Politica acum"
cu candidatul.
În această perioadă a anului, primim mii de telefoane,
plângeri, aţi putea spune,
despre naţiunea noastră unipartid.
Sunt unii care cred că alegerile au fost decise deja,
şi că votul lor nu contează.
Ce mesaj aveţi pentru ei?
"Bună întrebare, Rashad."
Asta e o întrebare bună, Rashad.
Nu e vorba de rezultat.
E despre proces.
Despre faptul că fiecare cetăţean nord-american,
din Yucatan (Mexic) în Yukon (Canada),
recunoaşte şi afirmă voinţa majorităţii
votând "da" pe buletin.
Este critică (votarea). Nu este doar o ceremonie.
- Vorbim de solidaritate. - Bine spus.
Bine spus.
O avem pe Rachel din Ontario la telefon.
Ascultătorule, eşti în direct.
Asta e boală. Nu avem de ales.
Treziţi-vă. De ce ne prefacem că avem de ales?
Un candidat nu înseamnă democraţie.
Are dreptate.
Candidatule, ai dori să...
A fost o campanie lungă de data asta.
A fost o campanie foarte lungă.
Iar pentru noi,
ca o mare meganaţiune,
să ajungem de la 52 de candidaţi
la un singur candidat,
ei bine, asta vorbeşte despre puterea democraţiei
a alegerii colective.
Mex-US-Can! Da, putem!
Da, putem! Mex-US-Can!
Da, putem!
Nu uitaţi că vă aşteptăm diseară
la un interviu în direct cu candidatul.
Iar ai întârziat, Philbert.
Da, am... ştiu, ştiu. Îmi... cer scuze.
A întârziat metroul.
De ce nu-ţi iei o maşină ca toţi ceilalţi?
Mulţumesc.
Drace.
Ştii, ar fi mult mai uşor
dacă ţi-ai cumpăra un vehicul computerizat.
Introduci adresa, te-am avea aici la 7:30 fix.
În plus, n-ar mai trebui să pontezi.
E pentru tine.
- Sunt bani moca. - Nu, ştiu... ştiu, ştiu.
Eşti atât de învechit.
Sunt doar obiceiuri vechi, D-le.
Da, păi, obiceiurile vechi mor greu, Philbert.
La ce linie sunt?
- B-3. - De ce...
Trezeşte-te devreme, D-le învechit, dacă vrei B-1.
Doar că B-2 încă n-a pornit...
Lenny se pregăteşte la B-2.
Vei lua B-3.
Mulţumesc.
Salutare, Phil, suntem cu două piese în urmă, amice...
Bună dimineaţa, dragule.
Vom recupera. Nu-ţi face griji.
Sigur că da, Mary. Trimite prima piesă.
Norocos ordinar.
Păsările matinale găsesc viermii, Phil.
Ce faci în dimineaţa asta, bătrâne?
E una din dimineţile alea, amice.
Mie-mi spui.
- Prânzul la cafeterie? - Clar, de ce nu?
Să vedem dacă vrea şi Eddie să vină.
- Hei, bătrâne Eddie... - Da?
Sandwich-uri la cafeterie astăzi?
Păi, cu cine naiba să mănânc?
Voi ţineţi pasul
cu ritmul acestui monstru.
Tu trimite piese bune, Eddie.
- S-a făcut. - Doar piesele bune.
Faţeta A, 17.34 milimetri.
Gaura 1, bună.
Gaura 2, bună.
Gaura 3...
Aşa că nevastă'mea o arde cu o reclamă la cafea, grozav.
Ce?
Măcar se poate aşa ceva?
Chestiile astea nici măcar n-au cocoş.
Singurul lucru care-l ciocănesc e contul tău bancar.
Şi totuşi, e destul de implicată.
Te consumi prea mult.
Ştii de ce ai nevoie, Philly?
Ai nevoie să cumperi ceva. De asta eşti atât de deprimat.
D-le, nu sunt deprimat. Doar că...
Nu, cu siguranţă eşti deprimat.
Uite, când ai cumpărat ultima dată ceva?
Mi-am încărcat ieri cardul Transcard.
Nu, fraiere,
vorbim să cumperi un lucru adevărat,
ştii doar, ceva real.
Da, care să fie o vreme pe aici,
- ca un obiect. - N-am nevoie de niciun obiect.
Toată lumea are nevoie de ceva din când în când.
Nu fi paranoic.
Ştiţi ceva, băieţi, n-are nimic. Îmi pare rău c-am adus vorba.
Şi nu-ţi ieşi din formă, Phil.
Ok? Suntem aici pentru tine.
Ştii ce trebuie să cumperi?
Trebuie să cumperi nişte brânză.
Am dreptate, Len?
Cu siguranţă are dreptate.
Ce legătură are mâncatul brânzei cu asta?
- Nu e despre mâncat. - Exact.
Fata cu bonetă galbenă te va trezi imediat,
dacă înţelegi ce spun.
- Şi... cum arată? - La mine, e roşcată.
Corect, iar a mea are un cur mişto
şi nişte... ţâţe ascuţite.
Da, Mag... Maggie cumpără... marca aia cu vaca.
- ...... Blue Bell. - Blue Bell?
- Ceva de genul ăsta, da. - Blue Bell? Nu, la dracu cu asta.
De acum încolo, fi şi tu bărbat. Cumpără marca ta.
Şi cumpăra mai multă.
Să zicem 3-4 pachete
- la prima aprovizionare. - Exact.
Şi pe urmă porneşte routerul din bucătărie
şi aşteaptă magia.
Bună, Mags...
Hei, Maggie, eşti acolo?
Maggie?
Ai bun gust.
Bună, ce mai faci?
Uite un promo pentru data viitoare.
Mulţumesc.
- Phil? - Da...
Bună, iubito. Nu ştiam că eşti aici.
Puneam nişte cumpărături.
- Nu, nu, nu... - Ce?
- Nu, nu... - Rahat, rahat.
- La dracu. - Scuze.
- Nu, nu. - Îmi pare rău.
Da, vroiam... să le mut,
dar nu era loc în frigider, aşa că..
- Era ofertă. - Da, sigur.
- E fără cofeină. - Am...
vrei un gustare sau ceva? Eu...
Nu, mulţumesc. Am venit să-ţi spun
că începe discursul.
Auzi, Mag, îmi... fac un sandwich.
Vin... şi eu imediat.
Grăbeşte-te, începe curând.
Sigur nu vrei nimic?
Ai bun gust
Bună.
Uite un promo pentru data viitoare.
Mulţumesc.
Spune-mi ce vrei tu.
Să ştii, nu e vorba de ce vreau eu.
E despre ce vor cetăţenii Mex-US-Can.
- Putem schimba acum? - E aproape gata, iubito.
Ce egoist.
Ce, mai e un proiector dincolo.
- Ce naiba. - Ok, mă duc.
Şi ce vei face când vei fi aleasă?
Bine, aşa cum am mai spus,
nu e vorba despre ce voi face.
E vorba despre ce noi,
ca o mare meganaţiune, vom face.
- Şi... - Corect.
Cred că ştim cu toţii ce avem de făcut.
Trebuie să ne respectăm promisiunile pentru educaţie.
Să investim cu adevărat în şcolile publice.
Şi... cum am spus întotdeauna,
trebuie să muncim din greu la infrastructură.
- Norma, bine. - Şi, după cum ştiţi deja,
va trebui să-i omorâm pe toţi ceilalţi...
Ce? Ce?
După cum ştiţi deja, va trebui să-i omorâm pe toţi ceilalţi.
Şi în acelaşi timp...
Şi după cum ştiţi, va trebui să-i omorâm pe toţi ceilalţi.
Pe toţi dracii. Iubito, iubito, ai auzit şi tu?
Candidatul... tocmai a înebunit la TV.
Cercetare şi eforturile de colonizare...
Stai, stai, stai, stai, stai, lasă-mă să te opresc chiar aici.
Să vorbim puţin despre asta.
Iubito, vino... vino aici. Trebuie să vezi asta.
Asta e o poziţie destul de controversată,
cei mai mulţi Mex-US-Cani îţi vor spune la fel.
Continuarea investiţiilor în cercetarea extraterestră
în acest moment... este o pierdere.
Stai, ce?
- Nu pot să cred că n-a observat asta. - Ce s-a întâmplat?
Candidatul... tocmai a spus la televiziunea internaţională
că noi... va trebui să-i omorâm pe toţi ceilalţi.
Au spus aşa ceva?
Da... s-a terminat. Ce nebunie.
Telespectatorii îi vor încuia cu asta.
Şi cu cuvintele tale...
Nu pot să cred că tocmai ai spus aşa ceva...
Să vedem.
Şcolile publice sunt în declin.
Cele mai multe sunt ineficiente,
cât... 20% în prezent...
Isus Cristoase. Haideţi, oameni buni.
Ce se întâmplă aici?
Ok, bine, mă duc în camera mea.
Iubito, nu, nu, vino... vino... vino aici!
Trebuie... să auzi asta, iubito.
Toată lumea are dreptul la educaţie.
Toată lumea are dreptul
la educaţie.
20%, 10%.
Să investim şi mai mulţi bani în cercetare inutilă.
Nu, nu vezi în ansamblu...
Nimeni nu vorbeşte despre asta.
Ne certăm degeaba.
Aţi văzut rahatul de aseară? Incredibil.
N-am văzut.
Da, eu am văzut ceva.
Uite, asta schimbă tot, să ştiţi.
Vor suspenda candidatul.
N-au cum să-l lase să scape cu aşa ceva.
- Şi ce-a spus? - Să-i omoare pe toţi ceilalţi.
- Glumeşti. - Deloc.
A fost pe faţă, înţelegi? Am stat toată noaptea pe Google.
Nu pot să cred că nu e deja la ştiri.
Bine, băieţi, la treabă.
Philbert, B-1. Ed, B-2.
Lenny, B-3.
Omoară-mă acum, B-3.
Vrea să văd şi eu asta.
Bine, trebuie... trebuie să vezi înregistrarea.
E nebunie
E ciudat, nu găsesc nicăieri înregistrarea.
Zici că n-au postat-o deloc.
Probabil nu vor s-o repete.
Sunt sigur c-o vedem diseară la ştiri.
- Poate ai înţeles greşit. - Nu, n-am înţeles greşit.
Ştii ce, comentatorii nu vor vorbi despre asta,
dar oamenii vor vorbi.
Ştiu cine o are. BBC o va avea.
Ei nu cenzurează.
Auzi, Ed, dacă găsesc acel link, vrei să ţi-l trimit?
Da, da.
Mai târziu, Phil.
Nu vreau să discut politică în căşti.
Isuse, n-aveţi pic de haz.
Taci şi apasă butonul, maimuţică.
Să te fwt, Lenny.
De ce sunt singurul care am văzut sau auzit?
Bine, atunci, de ce... de ce ne-au mai păstrat aici,
nu?
Ce? D-le Politică, cumva...
vrei să-ţi pierzi brusc slujba?
Nu, nu e asta. Doar că, ştiţi şi voi,
3,000 oameni.
Adică, tu... tu... vrei să-mi spui
că poţi automatiza o fabrică întreagă, da,
dar tot mai ai nevoie de 3 inşi?
Se cheamă control de calitate.
Maşinile nu pot face asta.
Nu, pot face şi asta. Ele... pot... pot face şi asta.
În primul rând, e împotriva legii.
Îl al doilea rând, Slavă Domnului că s-a luptat sindicatul pentru noi.
Tu, dintre toţi oamenii, ar trebui să ştii asta.
Că doar... ai fost pe aici de la bun început.
Nu, tata... tata a fost sindicalist.
Citea în subsolul paginii de 3 ori,
gândea de două ori, şi decidea o dată.
- El m-a învăţat să văd ce trebuie. - Bine, atunci, poftim.
Face parte din acordul global.
Nu poţi exporta toţi muncitorii,
automatiza toate poziţiile.
Trebuie să păstrezi nişte oameni aici, nu?
Ce, ai prefera să fi într-o fabrică din Djibouti?
Sau Guangzhou? Sau şi mai rău, poate în Cracovia?
Doamne fereşte.
Poate se vor schimba vremurile.
Nu, doar că mă gândesc într-una, să ştiţi.
De ce ne-au oprit aici?
Înseamnă că suntem cei mai buni.
Din 3,000 de inşi? Haide, omule, suntem nişte pioni.
Ştii ce, Philbert, eşti într-o dispoziţie nasoală rău astăzi, omule.
Ăsta... filmul ăsta despre care vorbeşti,
- l-am văzut şi eu. - L-ai văzut?
Faza cu "să-i omorâm pe ceilalţi"? E... e nebunie, omule.
Bine, e cât se poate de înfricoşător, Ed.
Uite, m-a mişcat...
Mai încet.
Da, relaxează-te.
Treaba asta cu politica, n-o lua atât de serios.
Nu înseamnă nimic.
Stai liniştit, distrează-te sau fă ce ştii.
Ai văzut ce prostii spun...
Idioţii ăştia vor spune orice.
Ştim cu toţii că nu e adevărat, da?
E doar divertisment. Atât.
Apropo's de divertisment,
ai văzut-o pe prietena noastră
cu brânză, de care ţi-am povestit?
Da, am văzut. Doar că e o prostie.
Bine, nu că ai putea s-o atingi său...
Aşa crezi?
Imaginaţia te poate duce departe.
Nu fi atât de palpabil, prietene.
Ai grijă, bătrâne.
Merci, Ed.
Urmează staţia Washington şi Wells.
Legătura cu metroul de pe linia portocalie la Washington şi Wells.
Acesta e trenul de pe linia roz la Str 54 şi Sumac.
Cred că este mai repede vorba despre un sentiment de nesiguranţă
decât despre orice agendă împotriva celorlalţi...
E mai corect spus aşa...
În sfârşit, vorbeşte cineva despre asta.
Aşa cum ştiţi, trebuie să-i omorâm pe toţi ceilalţi.
- Şi în acelaşi timp... - Păi, este clar,
candidatul nu este coerent.
- E vorba despre ideile... - Minte.
Cred...
Hei.
Ce s-a întâmpla?
Hei.
Hei, e cineva aici.
Alo, băieţi...
Da, lucrăm la asta, Philbert.
Cine e?
Ai simţit că te aflai tu împreună cu ceilalţi într-un pericol imediat?
Nu. Uite, da... da.
Îna... înainte... metroul era... puţin ciudat...
Ciudat?
Mecanic, adică... Uite, s-a... s-a oprit.
... s-a blocat.
Ăsta... ăsta e... cuvântul.
Se blocase cu câteva momente înainte.
Dar pe urmă... am trecut de această reclamă.
Trancom a raportat că a fost o scurtă până de curent.
Da, păi, n-a fost scurtă. A fost mai repede...
Şi în timpul acestei pene de curent,
te-ai agitat atât încât ai crezut că este nevoie
să tragi semnalul de alarmă?
Păi, nu, nu, asta... s-a întâmplat din cauza reclamei,
- despre care încerc să vă povestesc. - Reclama ţi-a spus să opreşti metroul?
Nu, sigur că nu.
Uite, nu sunt nebun, bine?
Nu sunt nebun. Am...
probabil că a fost piratat.
A fost oribil, iar eu... am vrut să văd mai bine.
A fost...
era un discurs rasial.
Spunea "omorâţi-i pe toţi ceilalţi"
cu litere mari.
Asta nu e oarecum interzis?
Că doar...
e foarte periculos.
Cum se simte apa?
Rapidă.
- Liniştitoare. - Senzorii preiau de regulă
alertele false ale utilizatorului.
Însă, în cazul tău, erau opriţi...
Da, pentru că era periculos. Poliţiştii...
... provocând aglomeraţie în spatele tău
şi se loveau de tine.
- Se loveau? Am lovit un tren? - Se întâmplă rar,
iar "rar" ar fi cu adevărat mult spus.
"Niciodată" ar fi mult mai corect.
Incidentele cu metrouri, nu se mai întâmplă astăzi.
Autopiloţii elimină eroare umană.
La fel şi pentru coeficienţii de variaţii.
Mai puţin, desigur, situaţiile extreme.
Drogurile, chimicalele, acestea pot crea... agitatori.
N-am băut. Nu eram pe nimic.
Eram doar...
Eram doar îngrijorat, atâta tot.
Deci n-ai fost.
E curat.
Mulţumesc.
Orice ar fi, Trancom nu vrea să le mai foloseşti sistemul.
O perioadă.
Această discuţie va fi înregistrată
pentru motive ştiinţifice.
De acord?
Da, da, da.
Acum că am stabilit situaţia de fapt,
vom evalua factorii de predispoziţie.
Ce? Nu înţeleg foarte...
Un simplu da sau nu ajunge.
- E totul în regulă acasă? - Da.
Ceva sentimente de anxietate în ultima vreme, depresie sau paranoia?
Nu, v-am spus că totul este...
Ceva pierderi inexplicabile de greutate, îngrăşare,
- insomnie, apatie... - Dumnezeule, nu.
- Obsesii? - Nu.
Sunt... bine.
Vă reamintesc că acurateţea
evaluării predispoziţiei
este la fel de importantă ca cererea Dvs
de evaluare a situaţiei.
Puteţi număra fulgii?
Nu, îmi cer scuze nu cred că pot.
Vedeţi oaia?
Nu.
Sus în stânga ecranului, vedeţi oaia?
Nu, îmi cer scuze, dar nu văd oaia.
S-a schimbat ceva în mediul Dvs psihic,
real sau imaginat?
În relaţiile interpersonale,
sau în viaţa profesională, care ţi-ar putea afecta abilităţile
de absorbţie, de procesare,
de a răspunde la lumea din jurul Dvs.
Ce înseamnă variabile provizorii?
Înseamnă ce trebuie să însemne, Maggie.
Nu, Philbert. Nu face asta, bine?
Nu trebuie să faci asta acum.
La dracu, Maggie, uite, tocmai am trecut printr-un accident, bine?
Bine, nici măcar n-am suferit un accident.
Metroul a suferit, înţelege.
Am fost... am fost interogat
timp de 3 ore jumate,
pentru un accident care nici măcar n-a fost vina mea.
Nu am puncte de penalizare pe permis,
- aşa că e-n regulă. - Dar e provizoriu,
- aşa că mai este... - Nu, el... ei...
La dracu. Au spus că trebuie să stau departe
de sistemul public de transport o perioadă.
Îmi dau o maşină computerizată.
Nu trebuie să mai mergem
cu rabla asta de 20 ani.
Nu ne costă nimic.
Zero, moca, nimic.
Caz încheiat, bine?
Îmi pare rău, dragule.
Te simţi bine?
Voi fi mai atent data viitoare.
Ne putem calma acum.
O să fie bine.
Eşti bine, dragule.
Eşti bine.
Odată cu creşterea nivelului mării
şi a temperaturii crescânde
cu implicaţii directe...
Cine îi îmbrăca pe aceşti oameni?
Omorâţi-i pe toţi ceilalţi.
Ce fel de candidat spune aşa ceva?
Ai auzit asta?
Este non-intelectual, şi este non-politic.
Despre asta am vorbit şi eu.
- Dragule... - Avem nevoie de schimbarea sistemului.
Vom ajunge şi la asta, oameni buni,
după pauză.
Nu face nimic.
- Dragă... - Nu face nimic.
Dragă, e prea mult. Prea mult.
Auzi, am aruncat toată cafeaua.
Cafeaua?
Am aruncat toată cafeaua.
- Ok. - Şi brânza.
E numai vina mea.
Închide.
E o distragere.
Îmi pare rău.
Fără alte zgomote. Doar noi.
Închide.
- Doar noi. - Bine, iubito.
Luminile.
- Te iubesc, Maggie. - Şi eu te iubesc.
Isuse, fi atent.
- E D-ra Nichols. - Ce mai faceţi?
Mereu este acolo.
Parcă ştie când plecăm.
"Să-ţi spun eu ce probleme am."
N-o lăsa să scape!
Se îndreaptă spre Clifton Place!
Taie-i calea!
- Ajutor! - Ciudat.
- Auzi... opreşte maşina. - Ce? Nici măcar nu ştim...
- Opreşte dracu maşina, te rog. - Philbert!
- Hei, ce se întâmplă aici? - Philbert!
- Hei! - Philbert!
Am prins-o!
- Hei! Ce se întâmplă aici? - Nu!
- Ajută-mă. - Ce se întâmplă aici?
- Înapoi! Am prins-o. - Ai prins-o făcând ce?
- E cu ceilalţi. Şi am prins-o. - Hei, dă-i drumul.
Care e problema ta?
Nu poţi ataca oamenii chiar aşa.
- Ce se întâmplă cu tine? - Ce, o cunoşti?
Nu, n-o cunosc.
- Dă-i drumul. - Nu!
Philbert, ai înebunit?
Nu, nu plec de aici până nu vine poliţia.
Bine, sunt pe drum, amice, aşa că retrage-te.
- Trebuie să fi făcut ceva. - Retrage-te.
Nu, n-am văzut-o să facă ceva.
Nu ştii despre ce e vorba.
Nici n-am nevoie. Dă-i drumul!
- Philbert, să plecăm, acum. - Nu, uite, dacă nu te deranjează,
vreau să văd cum se termină.
- Ce zici de asta? - Păi, uite cum se termină, prostule.
Te vom reclama şi pe tine.
Mai spune-mi o dată că sunt prost!
- Philbert, te rog! - Mai spune-mi o dată că sunt prost!
- E unul din ei. - Unul din cine?
- Cetăţeni, păstraţi-vă calmul. - Hei!
D-le Noyce, înapoi.
De unde îl cunoşti pe suspect?
Păi, nu... n-am...
n-am văzut... nu ştiu de ce e suspect.
Am văzut o femeie alergând pe stradă.
Crezi că te-ai îndepărtat de orice alte incidente,
doar pentru că ai ajuns aici.
Uite, eram la propriu în drum spre muncă,
când am văzut că o urmăreau pe această femeie, înţelegi,
doar că mi s-a părut ceva greşit, şi am... doar am reacţionat,
înţelegi?
Sunt... aceşti oameni vor fi acuzaţi?
Pentru că au...
adică, au agresat-o pe acea femeie.
Cred că le cunosc numele.
Tipul mai mare, Rick, cred că aşa se numeşte,
el este cel care a placat-o pe femeie.
Uite, D-le Noyce,
nu mă interesează politica,
şi nu mă interesează despre circul cu ceilalţi
dacă mai contează,
dar recunosc agitatorii.
Cei mai mulţi au poate 1-2 interacţiuni cu noi
într-un interval de 5 ani.
Tu ai fost aici de 2 ori în 2 zile.
Începe să arate rău, să devină un tipar,
să necesite supraveghere.
Şi sub o strictă observaţie,
oricine poate arăta puţin ciudat...
dus...
puţin altfel.
Mergi la servici, D-le Noyce.
Da, ce noroc că n-am fost rănit, să ştii.
Da, dar politica Resurselor Umane (RU),
este că trebuie să-ţi monitorizăm sănătatea.
- Sigur. - 30 zile.
Să ne asigurăm că nu s-a întâmplat nimic,
nu există probleme de sănătate ascunse, cam aşa.
Doar din curiozitate, asta e pentru accidentul de la metrou
sau pentru cealaltă chestie?
Care cealaltă chestie?
Nu... adică...
n-am vrut... nimic.
Am nevoie de acordul tău pentru deblocare.
Asta ne va da şi acceptul tău
de a raporta starea ta de sănătate către RU.
Sigur.
- Ai verde. - În regulă.
Te rog. Pune-ţi-l la mână.
- Nu e nimic extraordinar. - Ok.
Şi... este pentru psihic, sau doar pentru...
Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Nu fi paranoic.
E pentru sănătate în general.
Stres, tensiune, glicemie,
colesterol,
pentru prevenirea perioadelor de boală, ceva de genul ăsta,
să vedem dacă nu cumva ai nevoie de concediu.
Am înţeles. Bine.
- Dumnezeule... - Da, este...
înţeapă puţin prima dată, dar,
după aceea nu mai simţi nimic.
Da.
Deci, datele tale sunt confidenţiale,
şi vor fi transmise doar către RU.
- Atât? - Atât.
- Perfect, mulţumesc. - Da.
Şi încă ceva,
mai subţire cu politica.
Politica firmei.
S-a făcut.
Gata.
Faţeta A, 17.34 milimetri.
Faţeta B, 17.29 milimetri.
Ţi-au luat declaraţie?
Nu, am intrat într-un bucluc aseară,
şi acum mi-au dat un ceas de supraveghere.
Păi, e mai bine decât să dai test de urină la fiecare 48 ore.
Da.
Nu erai băut, nu?
Nu, doar puţin distras,
cum ţi-am spus.
Ăsta e nou?
Când l-au pus?
E destul de ciudat.
Ăsta e un cadavru?
E împăiată.
Doar pentru reclamă.
Pentru impact, cel mai probabil.
Cine sunt ceilalţi?
Asta vreau să ştiu.
Dacă eşti altfel, cred că recunoşti pe unul la fel.
Că doar, ei ştiu cine sunt, asta e sigur.
Haideţi... haideţi, băieţi, chiar contează asta?
Adică, chiar vorbim să omorâm oameni aici?
Ştiţi, azi dimineaţă, am... am ieşit din casă,
şi vecinul de alături, a placat o fată
în mijlocul străzii fără motiv...
O cunoşti?
Nu, n-o cunosc. Nu... dar nu trebuie s-o cunosc.
- A fost oribil. - Ascultaţi, băieţi,
şi dacă unul dintre noi era altfel?
Ce credeţi c-ar trebui să facem?
Credeţi că ar trebui să ne turnăm între noi?
Sau să închidem ochii?
- Eşti agitat? - Ce naiba faci?
Îl întărat pe bătrânul Philbert.
Haide, omule, trebuie să te înveseleşti.
Au mers prea departe... aceşti politicieni.
Se va termina în curând.
Astăzi la "Politica acum"
îl avem pe candidat.
Bună ziua, sunt Bob... Bob...
Stai drept. Bob.
Bună.
Bună, sunt Bob,
Bob Lucas
din Sacramento.
Bună.
Bob Lucas din Sacramento.
Bună, am o întrebare pentru candidat.
Bună, sunt Bob Lucas din...
Respiră.
Bună ziua, ascultătorule, cum te numeşti, de unde eşti şi ce întrebare ai?
Bună, sunt Bob Lucas din Sacramento,
şi întrebarea mea pentru candidat
este despre toate aceste reclame care tot apar.
Le găsesc deranjante şi scandaloase şi...
ei bine, nici măcar nu ştim ce înseamnă ceilalţi,
şi cu siguranţă, toată această discuţie despre moarte
trebuie să înceteze.
Stai puţin.
Ok, avem un alt telefon.
Philbert din Chicago, eşti în direct.
- Vorbeşte. - Nu te auzim.
Nu, sunt... sunt... Bob,
Bob L... Lucas.
Te vedem cât se poate de clar, Philbert din Chicago.
Nu, sunt... sunt Bob.
Bob... Bob Lucas.
Spune aici că eşti agitat din cauza reclamelor.
Nu.
- Vorbeşte! - Haide!
Te pierdem. Poţi ridica telefonul?
Să ştii că mulţi dintre ei sunt speriaţi,
şi ar trebui să fie...
dar dacă nu eşti cu ceilalţi,
nu ai de ce să-ţi faci griji.
Eşti cu ceilalţi?
Futui.
Nu, nu.
Nu, la dracu. Drace! Drace! Drace!
Drace! Drace! Drace!!
Futui!
Eşti la 3.
Cum merge acolo, Len?
Bine.
Foarte bine.
Ed, te simţi bine?
Ed?
Ed, te simţi bine, bătrâne?
Nu putem vorbi cu tine.
Nimeni nu poate vorbi cu tine.
Bine ai ajuns acasă, Philbert.
Da, a fost un oarece incident la servici.
Schimbă destinaţia. Mergi spre nord.
Destinaţie modificată.
Cetăţeni, rămâneţi calmi.
Ce mai faci, leopardule.
Cred că ar trebui să te bărbiereşti.
- Nu acum. - Phil?
- De unde vii? - Vino aici.
- Ce faci? - Ascultă-mă.
- M-ai speriat. - Ascultă-mă.
Ia-ţi portofelul, da,
cheile, paşaportul, unul, două rânduri de haine.
Phil, ce spui...
Vin. Vin iubito, înţelegi?
Variabilele, nenorocitele, am parcat aproape.
- Vino aici. - Phil, cine? Cine vine?
E o vânătoare de vrăjitoare, asta e.
Ei... spun că noi suntem, dar nu suntem noi.
Uite, poate fi oricine.
Pot spune despre oricine că sunt ceilalţi, să ştii.
Cum, aşa cred ei, pentru ce am spus, dar nu suntem.
Este... o capcană, ai să vezi,
şi oricine îi vede, pe urmă te văd şi ei pe tine,
şi pe urmă vin după tine.
Vigilanti, reclamele, totul...
Phil. Nu, nu, nu, dragule.
Dragule, dragule, dragule, nu face nimic.
Este... este ok, bine?
Despre asta şi făceau griji doctorii.
Accidentul... probabil că te-ai lovit la cap.
Nu, nu e asta.
- Aş fi putut... - Da.
Nu, nu, nu, nu, nu.
Nu, din cauza reclamelor.
Reclamele au apărut primele. Da, reclamele au apărut primele.
Şi candidatul a spus asta, şi pe urmă au apărut reclamele.
Şi pe urmă a fost accidentul de la metrou, şi apoi...
doar dacă...
Eşti una dintre ei.
Eşti ca toţi ceilalţi.
Phil... Phil, nu.
- Hei! - Dă-mi drumul.
- Dragule! Hei! - Dă-mi drumul.
Lasă-mă!
Nu te-am lovit.
Tu nu eşti tu, nu eşti... cea adevărată.
Îmi pare rău.
Reclamele.
Pot dovedi că sunt reale.
Lumea trebuie să ştie! Voi spune lumii.
Calmează-te, Philbert.
Philbert Noyce, ştim că eşti aici.
Lasă-ne să te ajutăm.
D-le Noyce! Nu vă mişcaţi!
Vin ajutoarele!
Credeţi că sunt prost?
- Accesează-i ceasul. - Beta-endorfine?
Şi dopamină. Tot ce are.
Nu mă salvaţi!
Vă salvaţi pe voi!
Coboară, D-le Noyce!
Pulsul, puţin peste 100, şi scade.
Protejaţi candidatul!
Tensiunea, 140 cu 90.
Protejaţi adevărul murdar despre ei!
Philbert, calmează-te!
Îmi place aici.
Zici că vii la muzeu.
Bunicul meu are marfă bună, omule.
Şi nu trebuie risipită.
Ia şi sparge-le, să văd ce poţi.
Frumoasă spargere.
Este adevărat!
Ştiu că e adevărat!
Să vedem ce mi-ai lăsat.
Sper că nu mare lucru.
Uite...
Dumnezeule. TV, volum.
- Dumnezeule. - În nord-estul Chicago
astă seară, când un localnic,
identificat ca fiind Philbert Noyce...
Ştiai despre asta?
- Ştiai că era cu ceilalţi? - Nu e cu ceilalţi.
Ce nebunie.
Bine, ar putea fi oricine.
Ar putea fi un vecin,
un prieten, cu coleg.
Adică, pot fi toţi cei din jurul nostru.
Nu e cu ceilalţi, la dracu.
Să vă fwt!
D-le Noyce, coboară.
Cortisol, 30 miligrame.
Se pare că-i vor veni de hac.
N-a făcut nimic.
Haide, Philbert, haide!
28, 27...
Da, au ajuns la el.
Pe toţi sfinţii.
26, 27, 28...
Se activează.
Accesează-i serotonina. Fă-l să adoarmă.
Usucă-i creierul dacă trebuie.
E gata!
Dumnezeule.
Nu ne cer informaţiile.
Noi le dăm.
Noi le dăm, iar ei le folosesc împotriva noastră!
Haide, să procedăm paşnic!
Şi nu sunt doar eu!
Veţi urma şi voi.
Vom urma cu toţii.
Candidatul vorbeşte serios!
Mă auziţi? Asta e real!
Asta e real!
Noi suntem ceilalţi!
N-ai să faci una ca asta.
Ba nu, o va face.
Nu face una ca asta.
A făcut-o.
Intrăm live în 5,
4, 3...
2...
Înainte de enunţarea unui mare adevăr,
există o linişte incomodă,
şi în această linişte,
auzim toate lucrurile pe care nu vrem să le auzim,
vedem toate lucrurile pe care nu vrem, să le vedem,
ne împăcăm cu conştiinţa conciliabilă
care trebuie înfruntată.
Vreau să credem ce e mai bun din noi înşine,
chiar înainte de a avea acces la cei mai buni dintre noi,
trebuie să identificăm mai întâi
şi să smulgem răul din noi.
Când vedem aşa ceva
înseamnă că suntem în prezenţa unui mare adevăr.
Astă seară,
suntem puţin mai înţelepţi,
puţin mai puternici,
şi puţin mai siguri.
Avem o democraţie care se auto-identifică,
şi care se corectează singură.
Când îi vedem pe ceilalţi,
precum sărmanul domn...
- Noyce. - Noyce de aici,
cum se elimină singuri,
ei bine, nu poţi fi decât puţin mai trist
pentru ei şi pentru familiile lor,
dar trebuie şi să respiri
de uşurare.
Puteai fi tu aruncat de acolo.
Putea fi cineva drag ţie,
copilul tău,
şi nu acest individ dereglat.
Dar acum ştiţi şi voi ce am ştiut o viaţă întreagă,
că dacă nu eşti dintre ceilalţi,
nu ai de ce să-ţi faci griji,
că dacă eşti un membru sănătos şi productiv
al acestei măreţe meganaţiuni,
nimic nu te poate da peste cap.
Prin urmare doresc să vă felicit,
bravi cetăţeni, pentru vigilenţa voastră
şi pentru credinţa voastră.
Pornind de la acest uriaş succes,
extindem programul "omorâţi-i pe toţi ceilalţi"
în fiecare stat şi oraş din emisfera vestică,
pentru a termina ce am început.
Rămâneţi cu bine, dragi cetăţeni,
fiţi mândri,
şi binecuvântaţi.
A început jocul.
Micul Manchester. Imediat.
- Loveşte acea bilă. - Da.
Să-i dăm drumul.
corvin.predoiu Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro