O să răspunzi, sau...
Bună! Sherlock încă doarme. Nu eram sigură dacă să răspund la uşă.
Sunt Gwen... tu eşti companioana lui, nu?
Da.
Bănuiesc că ar trebui să merg să mă îmbrac.
Scuze, nu eram sigură dacă vrei să aduc...
Tu nu eşti Sherlock.
- Eşti companioana, nu? - Da.
- Eu sunt Olivia. Încântată de cunoştinţă. - Cred că tocmai ţi-am cunoscut sora.
A spus la ce oră ajunge maşina aici?
Nu.
Ar trebui să deschizi uşa. Sunt clătite jos, dacă vrei.
Bună dimineaţa.
Dacă trebuie să ştii, Watson, eu şi surorile Lynch ne bucurăm
de o relaţie cu beneficii reciproce.
"Dacă trebuie să ştiu?" N-am întrebat.
Am nevoie să studiez diferenţele dintre două specimene născute
cu exact acelaşi material genetic.
În cazul surorilor Lynch, sunt câteva diferenţe majore.
- Şi devin... - Nu... am... întrebat.
Dacă e pentru mine, nu sunt aici.
Mă întorc în pat, după plecarea surorilor Lynch.
Bună dimineaţa. Sherlock Holmes locuieşte aici?
Am fost trimis aici de un fost coleg de-al său din Londra.
A spus că s-ar putea să trebuiască să insist.
- Bun sfat. - Îi spuneţi, vă rog,
că trebuie să vorbesc cu el?
De ce nu-i spuneţi dvs?
Casterly Rock Security.
Cel mai faimos constructor de seifuri bancare din lume.
Iar dvs, dle Erlich, sunteţi preşedintele şi inginerul şef.
Sunt la curent cu munca dvs. Clătite?
Pa, Sherlock.
Dacă ne cunoaşteţi munca, ştiţi că am introdus un nou produs vedetă în 2009.
- Leviatanul. - Da.
Seiful pe care-l consideraţi de neînvins.
N-aţi învăţat nimic de la povestea Titanicului?
Pa, Sherlock.
Compania dvs a introdus un aşa-zis seif impenetrabil în 2009,
şi apoi aţi plătit preţul mândriei dvs excesive
când Leviatanul a fost prădat în mai puţin de 1 an.
Mulţumesc. Cei 4 oameni care au jefuit banca aceea, au fost fantastici.
O adunătură unică de talent criminal.
Într-un final, toţi cei patru au fost prinşi şi condamnaţi,
dar niciunul n-a vorbit.
Am făcut totul pentru a îmbunătăţi produsul, dar sunt şanse
ca alţi 4 criminali la fel de isteţi să colaboreze din nou?
Şi totuşi, sunteţi aici.
Svalbard Diamond Exchange a fost jefuit azi-noapte.
Le lipsesc pietre de 40 de milioane de dolari.
Pietre protejate de seiful vostru.
Leviatanul are un preţ de 7 cifre.
Dacă cineva află că încă unul a fost compromis,
şi nu ştim cum, suntem terminaţi.
Poliţiştii cred că-i caută pe cei care ţi-au jefuit seiful.
Eu apar la "cum" au făcut-o?
Cred că trebuie să fi fost un al cincilea conspirator.
Cineva de care ceilalţi hoţi nu ne-au spus.
Aberant. Înălţimea vanităţii intelectuale.
Dacă un grup de oameni îşi poate da seama cum să intre în seif,
- aşa poate face şi un al doilea... - Nu, nu înţelegeţi.
Avem 6 straturi de securitate de ultimă oră,
redundanţă la fiecare pas.
Şi, dacă poate un al doilea grup, aşa poate şi un al treilea.
Dacă vreţi să ştiţi răspunsul, duceţi-mă la centrul de diamante.
Vom discuta pe drum despre comision, deşi nu sunt sigur că am
un tarif pentru o treabă care va dura numai o oră sau două.
Securitatea de la etaj e oarecum rudimentară.
Înţeleg că tot ce e de valoare e depozitat în seif, după ore.
Dle Erlich.
Poliţia a spus că consultantul dvs
nu poate vedea seiful pânâ când nu termină ei.
Sunt consultant şi pentru NYPD, domnule...?
Batonvert, David Batonvert. Sunt directorul de aici.
Vă asigur că ştiu să umblu la un loc al crimei, dle Batonvert.
Numele dvs înseamnă "băţ verde" în franceză.
Da?
Deci, aveţi un senzor de mişcare
încorporat în tavan, un senzor de lumină pe perete.
O cutie de carton se poate ocupa de senzorul de mişcare.
Senzorul de lumină ar putea fi mascat cu o simplă bandă neagră.
Au lucrat puţin la încuietoarea aia.
Senzorul de căldură din tavan putea fi învelit cu fixativ,
să câştige puţin timp, ceea ce ne aduce la...
uşa însăşi, da.
E minunată.
Încuietoarea asta nu e selectabilă. Cheia are 30 cm lungime?
Părţile interne sunt aranjate astfel încât să nu fie manipulate.
Ai putea, desigur, să pui o cameră mică pe acest stingător.
Dacă cunoşti un lăcătuş foarte bun,
i-ai putea da o imagine a cheii, pentru a fi duplicată.
Isteţ, dar deja ştiam asta.
Cod de acces din 10 cifre?
Da, e dat de un generator de numere care e încorporat în sistem.
- Codul se schimbă la fiecare 2 minute. - Cine are codul?
Apare pe un dispozitiv purtat de proprietar.
Dacă vrei să intri acolo, trebuie să ţi-l citească.
E în Gstaad în clipa asta.
L-a avut tot timpul la el.
Ai putea ataca generatorul de numere,
să-l faci să nu mai aibă un model, să poţi prezice codul.
Generatorul de numere funcţionează perfect.
O să am nevoie de puţin timp cu asta.
Ce faci aici?
Test de stres cu tastatura.
Crezi că ar putea fi ceva chiar cu cheile.
Nu, de ce eşti încă aici? Ai spus că vei fi plecat două ore.
- A trecut o zi întreagă. - Da?
Cât de încăpăţânat vei fi cu asta?
Mă scuzaţi? Închidem acum.
Băţ Verde, îţi vrei diamantele înapoi sau nu?
- Se crede isteaţă, nu? - Care ea?
- Ea! - Cât e ceasul?
Generează un ocean de numere pur aleatorii,
şi vrea să-ţi pierzi speranţa şi să te îneci
în toate acele numere, dar eu pot vedea linia orizontului.
- Eu pot merge pe apă. - Opreşte-te.
E 2:00 dimineaţa.
Eşti aici de aproape 17 ore.
- Şi? - Şi.
Ar trebui să mă văd cu mama la un brunch dimineaţă.
- Nu să stau noaptea în seif. - Atunci, du-te.
Nici n-am să te las aici aşa.
La Alcoolicii Anonimi ar spune că eşti un dependent pe uscat.
Te răsfeţi în toate obsesiile dependenţei
fără a folosi de fapt droguri, aşa că vei admite
că nu-ţi poţi da seama cum să treci de uşa seifului,
sau va trebui să sparg alarma de incendiu,
şi să fim târâţi amândoi de aici?
Ai absolută dreptate, Watson.
Pot uneori să dispar în gaura psihicului meu.
Bine, bun, atunci suntem gata de plecare.
Te-ai supăra tare dacă aş mai încerca doar o dată înainte să plecăm?
- Va dura numai un minut, - Bine.
Ce faci? Dumnezeule! Pune ăla jos!
Înainte să mai spui ceva, aş vrea să-ţi amintesc că ţin în mână un topor.
Sezonul 1, Episodul 10 LEVIATANUL
Traducerea şi adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: titrari team
Le-ai dat oamenilor de la Casterly Rock
numărul meu de telefon ca număr de contact?
Nu am vrut să mă sune pe mine.
Da, păi, se întreabă de ce-ai dat cu toporul în seif.
Se pare că factura de reparaţii va fi enormă.
Ăsta e preţul afacerilor.
Vor trece peste asta când îmi voi da seama.
Trebuie să ne dăm seama cine a intrat în seif.
În felul ăsta vom învăţa cum s-a întâmplat.
Nu a fost o treabă din interior.
Toată lumea de la Casterly Rock care ştia
cum să intre în chestia aia ne-a dat un alibi.
Şi nu văd cum hoţii originali
ar fi avut nevoie de un al cincilea conspirator.
Cei patru au avut toate sculele de care aveau nevoie.
Nu, e evident ce s-a întâmplat.
Unul din echipa originală a vândut reţeta
pentru spargerea Leviatanului unei părţi externe.
E aşa evident?
Când ai eliminat imposibilul, orice rămâne, oricât de improbabil, e adevărul.
Ce-i imposibil aici e că tu nu ai putut sparge seiful, dar altcineva a putut.
Cu alte cuvinte, eşti cel mai deştept om din lume.
Să mă aştept de la tine să negi, asta e ridicol.
Crezi că ar fi mai uşor să-l facem pe unul din cei patru
din echipa originală să admită că au vândut secretul.
Dar Carter Averill, cel care a organizat jaful, a murit în închisoare anul trecut,
iar ceilalţi 3 trebuie să răspundă cererii mele de a-i vizita.
Ar trebui să răspunzi. Spune-le că a fost o parte necesară a procesului meu.
- Ce caută cheile mele aici? - Aveau greutatea potrivită.
Şi bucură-te de masa cu mama ta.
Nu mi-am dat seama că încă eşti dornică s-o impresionezi.
Eşti îmbrăcată ca şi cum ai merge la un interviu pentru o slujbă,
nu la masă cu cineva drag.
- Bine, încă citeam aia. - Le-am spus să aducă ce au mai proaspăt.
Deci, sunt în taxi, venind încoace, şi ghici cine mă sună.
- Trebuie să răspunzi? - Nu. Continuă.
Fratele tău a sunat.
M-a sunat pe mine. Ştii cât de rar face asta?
N-am mai vorbit cu Oren de 2 luni.
Vine în oraş. Şi o aduce pe Gabrielle.
A încercat să-şi scurteze călătoria pentru a se întoarce
să ia cina cu noi mâine seară, dar nu a reuşit.
Stai. Mâine seară?
Mamă, ştii de slujba mea, nu? Nu-mi pot lăsa clientul singur.
E fratele tău, Joan.
Clientul tău nu-şi poate lua o altă bonă pentru mâine seară?
"Bonă". Bine, uite cum începe.
Nu am vrut să sune aşa.
Ştii, o să răspund la telefon, pentru că o să tot...
- Salut! Totul e bine? - Excelent, de fapt.
Nu te întoarce acasă. Ne vedem la Sing Sing, la 2:30.
De ce vrei să ne vedem la Sing Sing?
Charles Briggs, lăcătuşul din echipa originală de hoţi...
a fost de acord să vorbească cu noi.
Bine. Bine, ne vedem acolo.
Sing Sing, închisoarea?
Ai spus că vrei să ştii cum am intrat în Leviatan.
Şi crezi, din anumite motive,
chiar dacă mi-am ţinut gura închisă în timpul procesului, că îţi voi spune.
Ai fost de acord să mă vezi, ceea ce înseamnă că ai un preţ.
Eşti unul din cei mai buni lăcătuşi din lume,
iar eu colecţionez cunoştinţe, dle Briggs,
oameni care să mă ajute cu munca mea de consultanţă conform necesităţilor.
Cred că aş putea găsi o folosinţă pentru o minte vioaie ca a ta.
Vrei să lucrez pentru poliţişti?
Vreau să-ţi ofer şansa de a-ţi folosi creierul.
Bănuiesc că va fi singura astfel de ofertă pe care o vei primi
pentru tot restul vieţii tale.
Cum ai trecut de uşa Leviatanului,
şi cui ai vândut secretul?
Nu ştiu exact cum am intrat.
Eram specializaţi.
Eu eram responsabil de trecerea de uşa exterioară.
Averill şi-a dat seama de cod, dar nu ne-a spus niciodată cum a făcut-o.
După ce s-a îmbolnăvit, mi-a spus că cineva a luat legătura cu el.
Averill a spus că tipul voia să ştie cum a făcut-o şi că era dispus să plătească.
Dacă-mi spui că altcineva a intrat într-unul din seifurile alea,
bănuiala mea e că, Carter a văzut o oportunitate
să facă rost familiei sale de bani înainte să moară,
şi i-a spus tipului secretul său.
- Cine era? - Îi ştiu doar numele de cod.
Chiar dacă nu-l vei găsi pe tipul ăsta, ceea ce nu vei face...
e de ajuns să-mi dai slujba asta?
Tipul despre care Averill a spus că a luat legătura cu el...
Toată lumea îl numea... Cavalerul.
Să văd dacă am înţeles.
Tipul ăsta, Cavalerul, e un hoţ care se presupune că a furat
o copie originală a primei cărţi a lui Shakespeare,
o colecţie de monede antice greceşti...
Şi "Pieta" lui Van Gogh printre altele.
Şi nimeni nu ne-a dat descrierea lui?
Nimeni nu ştie dacă e european, american, sau spiriduş.
- Încerci să subliniezi ceva. - Parcă ar fi un basm.
Păi, unii oameni aşa cred.
Dar toate cele 5 jafuri atribuite Cavalerului au rămas nerezolvate.
Iar tu l-ai întrebat pe Charles Briggs numele omului
care a cumpărat secretul, iar el îţi dă o legendă,
un om care s-ar putea nici să nu existe.
Ştii, ăştia-s cai verzi pe pereţi.
Briggs a spus-o chiar el. Nimeni nu s-a apropiat de găsirea lui.
Uiţi un lucru, Watson. Eu nu l-am căutat niciodată.
Pictura asta a fost furată în aceeaşi noapte în care muzeul Aster
a dezvăluit-o, în sfârşit, publicului.
Majoritatea oamenilor cred că a fost Cavlerul.
Dacă e real, tipul ăsta are stil.
Omul ăsta e real. Există o singură problemă aici.
Nu poţi, pur şi simplu... să vinzi chestiile astea pe piaţa neagră.
Sunt prea unice pentru asta.
- Cine-i ăsta? - Ăsta e Peter Kent.
E şeful Trustului Filantropic Kent
şi conducătorul organizaţiei caritabile care a condus achiziţia "Pietei".
Uită-te la butonii lui.
Sunt confecţionaţi din tetradrahme de argint.
Sunt monede greceşti.
Acum... uită-te la monedele furate de Cavaler.
Sunt la fel.
Ăsta e Cavalerul.
Cavalerul poate este o legendă,
dar Peter Kent
e trecut în cartea de telefoane.
Îmi pare rău. Sunt puţin confuză.
Sunteţi aici pentru a vorbi cu Peter Kent?
Da, spuneţi-i că e vorba de tetradrahmele greceşti. Va şti el ce înseamnă.
Ăla e un Hopper adevărat?
Da, toate sunt originale.
Ai putea cumpăra o insulă cu arta de pe aceşti pereţi.
Cu excepţia ăsteia.
Asta e o litografie, valorează poate 40 de dolari.
Nu ar fi aşa de neruşinat.
Ce faci?
Îţi prezint "Pieta" lui Van Gogh.
L-am găsit pe Cavaler.
Ce faceţi, pentru numele lui Dumnezeu?
- Tu nu eşti Peter Kent. - Nu, e tatăl meu.
De asemenea, e şi hoţ, după cum poţi vedea.
A furat "Pieta", iar acum două nopţi a jefuit Svalbard Diamond Exchange.
Acum două nopţi?
Ştiu că e şocant pentru tine, dar te asigur,
pictura aia e veritabilă.
Nu ştiu nimic despre asta,
dar sunt sigur că tata n-a furat nimic acum două nopţi.
Tata a avut un atac cerebral acum 2 ani.
Nu a vorbit şi nu s-a ridicat de peste 18 luni.
Aveai dreptate. Charles Briggs ne-a trimis după cai verzi pe pereţi.
Îţi spun eu, nu-l voi folosi pe Charles Briggs drept consultant prea curând.
Nu-mi vine să cred că am urcat în metrou cu un ceas Chopard.
Sunt diamante de 200 de carate pe chestia aia.
Nu ştiu nici măcar cât costă.
Ceasul costă 25 de milioane.
"Pieta" de aproape două ori mai mult, dacă recentele licitaţii sunt luate în calcul.
A scăpat basma curată, nu?
Niciunul dintre noi nu vrea să bage la închisoare victima unui atac cerebral,
iar fiul lui Peter Kent nu vrea să ştie lumea care a fost hobby-ul tatălui său.
Da, e cea mai bună soluţie pentru toate părţile.
Aş vrea să te aud explicând asta la tribunal.
"Onorată Instanţă, e adevărat. Am fost complici la un furt."
Tribunal, da. Bună treabă, Watson.
- Poftim? - A fost un proces.
Când prima echipă de hoţi a fost arestată,
trei dintre ei au făcut nişte înţelegeri.
Dar Carter Averill, organizatorul, şi-a încercat norocul la proces.
Toate detaliile infracţiunii originale
au fost spuse la tribunal, dar nimeni n-a ştiut exact
cum au intrat cei patru în Leviatan,
dar merită să trecem peste transcrieri.
Au fost martori experţi, rezumate ale faptelor,
cineva ar fi putut pune cap la cap soluţia.
Ce e? De ce te uiţi aşa la mine?
Pentru că cred că singurul motiv pentru care te agăţi de teoria imitatorului
e pentru că tu nu ţi-ai putut da seama.
Jonglez cu probabilităţile. Asta fac întotdeauna.
Deci, nişte artefacte nepreţuite au ajuns în posesia ta,
şi cu cât pun mai puţine întrebări, cu atât mai bine.
- Corect. - Şi asta s-a întâmplat să fie
în ziua în care îl căutai pe Cavaler,
şi astea se întâmplă să fie lucrurile furate de el.
Iar cultura va fi recunoscătoare pentru întoarcerea lor.
Nu laşi aia?
Nu, asta e ceva ce am ales pentru acasă.
Nu sunt de acord cu asta.
Nu-ţi place unde atârnă?
Ai furat o pictură de 50 de milioane de dolari.
N-am furat-o. Doar îi amân întoarcerea.
Dacă-mi petrec seara citind transcrierile tribunalului, aş putea s-o fac
în compania unei capodopere.
Dă un anume aer încăperii.
O s-o duci mâine dimineaţă la muzeul Aster.
Ce caută telefonul meu aici?
- Bună, Oren. - Joan. Mă bucur atât de mult să te văd.
- Mi-a fost dor de tine, surioară. - Şi mie mi-a fost dor,
dar nu ţi-a spus mama că sunt la slujbă?
Ba da, dar tocmai ţi-am primit mesajul.
- Spunea că vii. - De la mine?
Da, vii la cină.
- Îl aduci şi pe clientul tău. - Clientul meu? Nu, eu... păi...
Haide, Joan. Spune-mi că vei fi acolo.
Eu... Da. Da, da, voi fi acolo.
- O să vorbim mâine, bine? - Bine. Te iubesc. Pa!
Am pus un cod ca să nu poţi trimite mesaje.
Am fost angajat să sparg Leviatanul. Crezi că n-aş putea intra în telefonul tău?
- Da, păi, nu-mi vei cunoaşte familia. - Nu? Nu ştiu.
Nu sunt sigur că pot sta fără compania ta
timp de 2 ore mâine seară. Simt o mică recidivă.
Foloseşti cuvântul ăla doar pentru că ştii că nu te pot lăsa singur
dacă spui "recidivă".
Vrei să-mi întâlneşti familia doar pentru a o pune sub microscop.
Prostii! Cercetează-ţi conştiinţa, Watson.
Dacă chiar te simţi confortabil să ieşi la cină în timp ce eu visez
să mă lupt cu balaurul, atunci aşa să fie.
Am o transcriere de citit.
Bună dimineaţa!
- Cafea, iaurt, fructe asortate. - Mersi.
7 minute să mănânci şi să bei, 23 de minute să faci duş şi să te îmbraci,
şi am ajunge la Biroul pentru Proprietăţi chiar la deschidere.
- De ce mergem acolo? - Acolo păstrează Proba C.
Proba C de la procesul lui Carter Averill. Vreau s-o văd.
Juriul s-a uitat la ea în 3 ocazii diferite, în timp ce delibera.
Nu asta ar trebui să facă juriul? Să se uite la probe?
Asta e o bucăţică de ziar din gunoiul pe care proprietarul hoţilor l-a dat poliţiei.
E o simplă notiţă de mână, o comandă de cafea mâzgălită cu numele criminalilor
cu numele băuturilor pe care le voiau.
Se pare că au dat o raită pe la Starbucks când plănuiau jaful.
- Şi? Şi hoţii beau cafea. - Nu asta e ideea.
Acuzarea a folosit-o pentru a demonstra că cei 4 bărbaţi lucrau împreună.
După ce s-a terminat, e greu să fie o comoară de informaţie, nu?
De ce s-ar uita juriul de trei ori la o comandă de cafea?
Arată ca o comandă de cafea.
Trei dintre ei au comandat soia. Mă mir că erau aşa preocupaţi de sănătate.
Asta seamănă cu ceva pe care imprimanta ta
o scoate când o testezi să vezi dacă funcţionează.
Arată ca o înşiruire de prostii. Exact aşa ar trebui să arate.
E un limbaj de programare numit Malbolge. A fost făcut să fie impenetrabil.
Creatorul lui l-a numit după al optulea cerc al Iadului din "Infernul" lui Dante.
Sunt puţini oameni în lume care pot măcar recunoaşte Malbolge
ca altceva în afară de prostii.
Şi mai puţini sunt cei care pot scrie despre folosirea lui.
Am învăţat despre acest limbaj de la un consultant din Londra.
Ar trebui să ne poată trimite curând o traducere.
Chestia importantă e că e un mesaj.
A fost ascuns la vedere în timpul procesului.
Crezi că cineva din juriu l-a recunoscut?
De ce altceva ar cere să vadă o comandă de cafea, din nou şi din nou?
Poftim. Justin Guthrie.
Şomer la momentul procesului,
dar a trecut ca fostă ocupaţie "inginer de soft".
Ar trebui să vedem dacă e familiar cu Malbolge?
Şi ce vom face dacă tipul ăsta, Guthrie, spune că nu ştie despre ce vorbeşti?
Putem începe prin a vedea dacă nu are vreun diamant în preajmă.
Asta e.
Au atacat generatorul de numere aleatorii.
Asta nu spune "au atacat generatorul de numere aleatorii".
E un algoritm, Watson. Asta e traducerea mesajului Malbolge,
trimisă de contactul meu din Londra.
Aşa a intrat prima echipă de hoţi în Leviatan.
Softul seifului e construit să genereze 10 numere aleatorii la fiecare 2 minute.
Asta face imposibil să prezici codul de acces la un moment anume.
Genialitatea planului original e acest algoritm.
Au penetrat softul, au adăugat ecuaţia înăuntru.
Generează multiplii de pi la fiecare 2 minute.
Pi e infinit, aşa că dacă iei o mostră de 10 cifre, numerele tot apar aleator.
Dar dacă ştii algoritmul, poţi prezice codul.
Da. Chiar şi după ce pleci, arată ca şi cum softul funcţionează perfect.
Justin Guthrie trebuie să fi tradus limbajul Malbolge,
şi-a dat seama că are cheia pentru spargerea Leviatanului.
A oricărui Leviatan.
Un tip dintr-un juriu a plănuit un jaf de 40 de milioane de dolari?
Păi, a avut ajutor, evident. Dar asta e exact ce-a făcut.
- Când ai eliminat imposibilul, Watson... - Da, ai spus asta deja.
Dle poliţist, trebuie să intrăm în clădire.
Scuze, amice, nu se poate. Asta e o anchetă activă.
Da. Sunt consultant al NYPD şi trebuie să vorbesc cu unul din locatari.
- Numele lui e Justin Guthrie. - Ai spus Guthrie?
Da. Vrei să-ţi spun pe litere? G...
Nu. Pentru că el e motivul prezenţei noastre,
s-ar putea să vrei să vorbeşti cu unul dintre detectivi.
Dl Guthrie a sărit pe fereastra apartamentului său cu puţin timp în urmă.
Detectivul de la secţie spune că asta e o sinucidere,
dar tu crezi că el a furat diamante de 40 de milioane, şi apoi a fost ucis?
Care e povestea?
Evident, a avut loc o altercaţie violentă.
Urme de sânge.
Eu şi dra Watson le-am găsit şi le-am examinat îndeaproape.
Tiparul stropilor indică un eveniment de mare forţă.
El spune că sângele provine de la cineva lovit în nas.
Bine. Merită să cercetăm. Încă nu văd legătura cu jaful.
Tocmai mă gândeam la asta când ai venit.
Răspunsul, desigur, stă în acele vaze.
Acestea două au 3 straturi de pietre decorative, fiecare de o culoare diferită.
Aceasta are două straturi,
dar reziduurile minerale de pe sticlă indică că a fost plină până de curând.
Multe dintre pietrele furate de la Svalbard Exchange erau diamante netăiate.
Se întâmplă să arate exact ca pietrele decorative.
Dacă tocmai ai furat unele, vaza asta ar fi locul ideal să le ascunzi.
Bănuiesc că celălalt complice
care tocmai i-a luat dlui Guthrie partea sa de diamante s-a gândit la acelaşi lucru.
Oricum, a fost grăbit.
S-ar putea să fi ratat una.
- Ne spui că ăla e...? - Un diamant neşlefuit.
Să aducem aici mai mulţi detectivi.
Vreau să începem o percheziţie amănunţită.
Se pare că ne-am ales cu un ucigaş.
Uite, e aproape 6:00. Trebuie să începem să ne pregătim.
Corect. Cina cu familia ta.
Păi, aşa cum ai spus, asta e acum o anchetă pentru crimă.
Vei înţelege dacă n-o să apar.
Absolut.
Şi nu aş fi putut niciodată să dovedesc că eşti un ucigaş.
Joan, eşti aici. Excelent!
Tocmai îi spuneam familiei tale despre munca mea.
Salutare!
Această tânără încântătoare este Gabrielle.
E iubita fratelui tău. Curând, după cum mă aştept, logodnică.
- Mă bucur să te cunosc, în sfârşit. - Încântată de cunoştinţă.
Oren vorbeşte despre tine tot timpul.
Ce s-a întâmplat cu, "asta e ancheta unei crime"?
În clipa asta suntem în pauză.
Aşteptăm rezultatele testelor ADN ale sângelui.
Şi am văzut o şansă de a petrece ceva timp cu familia ta, şi am profitat de ea.
Joan, e adevărat că ai ajutat să dovedeşti că şeful de la Canon Ebersole
avea o secretară care a ucis 5 oameni?
Nu chiar. Doar am ajutat puţin.
A fost determinantă în rezolvarea acelui caz.
Şi-a bătut capul şi să-mi salveze viaţa.
- E un detectiv promiţător. - Nu sunt detectiv.
Doar particip şi eu pentru o vreme.
Eşti modestă. Nu e singurul caz la care m-a ajutat.
Greu de imaginat ce face, nu?
"Companion pentru dependenţi".
Când am auzit prima oară termenul ăla,
nu mi-am putut da seama ce vrea să însemne, iar eu sunt dependent.
Fiica ta practică o specialiate destul de unică.
Reconstruieşte vieţi de la zero.
Poţi măsura succesul ei în carierele refăcute.
În cazul meu, criminali prinşi şi vieţi salvate.
Interesant.
- Niciodată nu m-am gândit aşa. - Normală că n-ai făcut-o.
Ai crescut o fiică modestă. N-ar spune niciodată aşa ceva.
Să comandăm?
Am auzit că iepurele e u-lu-i-tor.
Ştiu că n-o să-ţi convină, dar o voi spune oricum: mulţumesc.
Niciodată n-am reuşit să-mi fac familia să înţeleagă ce fac.
Da, păi, am crezut fiecare cuvinţel pe care l-am spus.
Asta e partea când dai cu nuca-n perete.
Îmi cunosc audienţa. Doar le-am spus ce voiau să audă.
Sunt oameni drăguţi, familia ta, dar sunt, în sufletul lor, tradiţionali.
Tu faci un efort să apari tradiţională,
dar ştiu, Watson, că împărtăşeşti dragostea mea pentru tot ce e bizar
şi dincolo de partea banală a rutinei unei vieţi obişnuite.
Familia ta nu va înţelege niciodată asta,
aşa că le-am dat nişte cuvinte pe care le-ar înţelege.
Ce e?
Sunt doar curios cu cine ar fi putut colabora Justin Guthrie
pentru a jefui centrul de diamante. I-am cercetat telefonul în pauze.
Ăsta e telefonul tipului mort? Nu e asta o probă?
Da, o să-l dau înapoi când termin.
A stocat trei numere de telefon la secţiunea notiţe.
Fiecare are doar numele mic în dreptul lui. Jeremy, Amelie, Alex.
Acestea sunt numele a trei oameni cu care a fost în juriu.
Deci au ţinut legătura.
Ai fost vreodată într-un juriu?
Ai avut vreo dorinţă să mai vezi oanenii ăia după ce s-a terminat?
E 3:00 dimineaţa!
Aproape am terminat. Nu-l opri acum. O savurez!
N-o poţi face dimineaţă?
E cazul ăsta, Watson.
Reînnoieşte credinţa cuiva în profesiune.
Munca de detectiv e o viaţă cu surprize fără număr.
Trebuie să-ţi fac un test antidrog?
Aceştia sunt cei 4 oameni care au intrat în Leviatan în 2010.
Deja ne-am întâlnit cu Charles Briggs, un lăcătuş extraordinar.
Acesta e Vance Paulson. A fost omul din interior.
Răposatul Carter Averill, organizatorul infracţiunii, geniul.
Era expert în orice, de la limbaj de calculator la softuri de supraveghere.
Şi, în sfârşit, David Retts, doctor în inginerie electrică.
Nimic din toate astea nu mă face să vreau să fiu satisfăcută.
Încă n-am ajuns la ce e mai bun.
Deja ştim că abilităţile de programare ale lui Justin Guthrie
i-au permis să acţioneze la fel ca şi Carter Averill.
Să cunoaştem câţiva dintre colegii săi juraţi.
Alex Wilson a lucrat ca inginer electrician
până când angajatorul l-a forţat să se pensioneze timpuriu.
Jeremy Lopez, fiul unui lăcătuş.
Şi-a plătit şcoala îndeletnicindu-se cu meseria tatălui său.
Spui că Justin Guthrie a comis acest jaf cu alţi membri ai juriului?
Probabil a început ca o glumă. Juraţii petrec mult timp împreună.
Stau mult la palavre.
Au observat că, între ei, au aceleaşi abilităţi ca şi hoţii pe care-i judecau.
Când Justin Guthrie a zărit limbajul codat de programare,
lucrurile au devenit serioase.
Şi-au dat seama că li s-a dat reţeta de a face milioane de dolari.
Deci, cine e omul din interior?
Aceasta e Amelie Widomski, o casnică din Roosevelt Island.
Nu avea nicio logică până nu am observat
că-şi scrisese numele de fată pe nişte formulare.
Amelie Widomski s-a născut "Amelie Batonvert".
Băţ Verde.
Managerul de la Svalbard Diamond Exchange e fratele ei.
Indiferent că a fost implicat sau ea doar s-a folosit
de legătura de familie pentru a avea acces în timpul orelor de program,
Aceştia sunt cei 4 oameni care au jefuit Svalbard Diamond Exchange acum 2 zile.
Şi unul dintre ei îi omoară pe ceilalţi pentru a păstra secretul.
Bine, 10 juraţi, două alternative.
Singurul jurat supravieţuitor pe care nu l-am putut găsi e Alex Wilson.
Ăsta e inginerul. Crezi că are ceva de-a face cu asta, nu?
Deci, presupunând că ai dreptate cu ce s-a întâmplat, probabil a fugit deja.
Se pare că ar putea fi omul nostru.
Poate, dar cred că ucigaşul nostru stă în camera aia.
Pe bărbatul ăla îl cheamă Jeremy Lopez.
Chiar şi de aici poţi vedea că e rănit la faţă.
- Crezi că Justin Guthrie i-a făcut asta? - Ar trebui să fie uşor de aflat.
Doamnelor şi domnilor, aş vrea să încep prin a vă mulţumi tuturor
pentru că v-aţi îndeplinit datoria civică.
Sistemul juridic v-a chemat, 12 dintre voi aţi răspuns. Da.
Din păcate, se pare că
patru dintre dvs au devenit ei înşişi infractori,
şi unul dintre aceştia patru e acum un ucigaş.
Şocant, ştiu.
Dar am obţinut o mostră a sângelui ucigaşului.
Acum e un simplu caz de comparare a ADN-ului dvs
cu acea mostră, şi vom avea ucigaşul nostru.
Bine, puteţi începe.
Vă rog, să ţineţi minte, că nu vă putem forţa să ne daţi mostre.
Dar deja aţi demonstrat simţul dvs civic când aţi servit ca juraţi,
şi sunt sigur că nevinovatul dintre dvs se va desfăta
cu şansa de a ajuta la prinderea unui ucigaş.
Oricum, dacă cumva l-aţi omorât recent pe Justin Guthrie,
în mod sigur nu ar trebui să oferiţi o mostră.
Asta ar fi o prostie.
Totul e în regulă, dle Lopez?
Da, da.
În regulă, oameni buni, puteţi pleca acum. Mulţumesc mult pentru timpul acordat.
Trimit nişte oameni după Lopez şi Amelie Widomski,
să mă asigur că nu vor încerca să fugă.
Poate ne-a dat mostra pentru că ştia că, dacă n-o va face, vom şti că el a fost.
Ştiu. Părea destul de sigur pe el. De ce un ucigaş şi-ar da ADN-ul aşa?
Nu cred că ar fi făcut-o.
Căpitane...
Tocmai am primit veşti de la un poliţist din Irvington, New Jersey.
Tipul a văzut mandatul pentru Alex Wilson.
Poliţistul jură că l-a văzut pe Wilson acum câteva zile.
- Ne-a dat o adresă. - Trebuie să-l găsim.
Poate m-am înşelat legat de Jeremy Lopez,
şi mă îndoiesc că Amelie Widomski ar putea arunca un bărbat
pe o fereastră, aşa că dacă Lopez nu e omul nostru,
atunci Alex Wilson trebuie să fie.
NYPD! Deschide!
Haide! Deschide sau intrăm cu forţa.
Dle detectiv, mi-e teamă că nu e nevoie să-l căutăm pe dl Wilson înăuntru.
Nu cu atâtea muşte verzi care zboară pe aici.
Muşte verzi?
Sunt mici, membre ale familiei Phoridae-lor.
Se hrănesc cu cadavrele în descompunere. Sunt adunate pe acest carton.
- Se pare că e mort de cel puţin 2 zile. - Nu l-a omorât ieri pe Justin Guthrie.
Bun, te-ai întors.
Am primit rezultatele ADN preliminare de la apartamentul lui Justin Guthrie.
Nu se potrivesc cu Jeremy Lopez, nu se potrivesc cu Alex Wilson.
Îi aparţin unui capelan militar pe nume Audrey Higuerra.
Care e legătura ei cu juriul?
Din câte ştim noi, nu are niciuna.
Pare de viţă nobilă, această Audrey Higuerra, nu-i aşa?
Foarte nobilă, într-adevăr. N-o plac.
E din cauză că e capelan, sau e din cauză că are
un abţibild cu "Un habitat pentru umanitate" în fereastră?
N-o plac pentru că nu se potriveşte.
A fost o teorie frumoasă, nu una ieşită din comun.
Primul jaf, echipa de juraţi deveniţi infractori,
care s-au întors unii împotriva altora ca nişte câini turbaţi.
Dar această Audrey Higuerra... nu are nicio legătură cu aceşti oameni.
Nu se potriveşte nicăieri.
Am găsit sângele ei în apartamentul lui Justin Guthrie.
Şi cineva a spus cândva că, atunci când elimini imposibilul,
ceea ce rămâne, indiferent cât de improbabil, e adevărul.
Sună ca o moară stricată.
Nu văd nimic aici care sprijină ideea că ea a fost un ucigaş.
Chiar din contră.
Dacă i-aş putea atribui 3 miracole, aş nominaliza-o pentru sanctificare.
Da, se pare că a avut grijă de cei bolnavi.
Şi-a îngrijit sora bolnavă de cancer.
Deci, nu numai că Audrey Higuerra nu poate fi găsită acasă,
dar nu e nici măcar în ţară.
Tocmai i-am găsit calendarul.
S-a dovedit că a fost trimisă în Kabul acum câteva săptămâni.
Nu se poate.
Am găsit o mostră proaspătă de sânge, a ei,
în apartamentul lui Justin Guthrie, ieri.
Aşteptăm ca Armata să confirme că e plecată în străinătate, dar uită-te în jur.
Ţi se pare că a fost cineva aici recent?
Pot lua înapoi tot ce am spus despre eliminarea imposibilului?
De ce ai vrea să faci asta?
Pentru că sora lui Audrey Higuerra a murit de leucemie.
Iar când ea a murit, Audrey a făcut
tot ce-a putut pentru a-i ajuta pe oamenii cu aceeaşi boală.
Vedeam asta la spital tot timpul. Le dădeau donatorilor de măduvă.
- Jeremy Lopez mai e urmărit? - Am anulat când au venit rezultatele ADN.
Trebuie să-l găsim, să-l aducem la secţie imediat.
Nu ştiu de ce sunt iar aici. Deja v-am dat ADN-ul meu.
Da, am avut o mică problemă cu asta.
A fost o problemă cu una din prelevări.
Dacă nu e mare bătaie de cap, am vrea o mostră de sânge.
- E o citire mai clară. - Deja am fost de mare ajutor.
Chiar generos.
Dar, sincer, nu-mi plac acele. Nu văd de ce-ar trebui...
Iată-le! Eschivări şi întrebări retorice ale unui om care are ceva de ascuns.
Nu am nimic de ascuns.
Ai avut leucemie. E corect, Jeremy?
Da. Acum 5 ani.
- Acum sunt mai bine. - Bun.
Eşti mai bine din cauza unui transplant de măduvă, nu?
Ştiai că unul din efectele adverse
ale transplantului de măduvă e faptul că corpul tău
începe să producă celule care poartă ADN-ul donatorului tău?
Bun. Iar măduva produce sânge.
Deci ştii că fiecare recipient al unui transplant
merge de colo-colo cu ADN-ul donatorului lor
care curge prin venele lor.
Dar ADN-ul din pielea ta, din păr, din salivă, ăla e numai al tău.
Sângele pe care l-am găsit în apartamentul lui Justin Guthrie
poartă ADN-ul lui Audrey Higuerra,
dar a venit din corpul tău.
Ştiai că ne poţi da o mostră de salivă,
pentru că ADN-ul nu se va potrivi cu sângele
pe care l-am găsit la scena crimei.
Nu-mi vine să cred că-mi târăşti boala în asta.
Ai furat 40 de milioane de dolari, apoi ai ucis doi oameni.
Plec. Nu mă sunaţi. Nu vă aşteptaţi să cooperez.
Nu avem nevoie de cooperarea ta.
- Ce e asta? - Ordin judecătoresc.
Te obligă să ne dai o mostră de sânge.
Am neglijat să menţionăm că îl aveam când am intrat aici.
Da. Noi doar nu am vrut să ne privăm de plăcerea de a te vedea agitându-te.
Dacă ne dai destul ca să o arestăm
pe Amelie Widomski pentru partea ei în jaf, cine ştie?
Poate o comisie de eliberare te va vedea înainte să mori.
Ce păcat!
Sticlele alea costă 500 de dolari bucata.
Crezi că dacă ar fi vrut să-mi mulţumească cu şampanie,
şi-ar fi dat osteneala să afle mai întâi dacă o şi beau.
Ia un pahar, dacă vrei.
Ţi-ai dat seama că Audrey Higuerra a fost donatoare de măduvă.
Sunt destul de sigură că nu e o idee bună.
Mirosul o să te deranjeze?
Bănuiesc că dovada că am avut dreptate e cel mai bun cadou.
Nu a fost niciun geniu care a spart independent Leviatanul.
A fost o problemă de copiere a echipei originale.
Deci asta înseamnă că s-ar putea încă să fii cea mai deşteaptă persoană din lume.
- Niciodată n-aş sugera asta. - Zău?
Cred că asta e prima oară când te-am auzit spunând ceva cu vagă modestie.
Nu e modestie. Doar că nu e niciun mod sigur de a testa ipoteza.
Triplete?
Mamă?
Ştiu că n-ar trebui să vin să te văd când eşti la slujbă,
dar mi-ai dat cartea ta de vizită seara trecută.
Speram să vorbesc cu fiica mea.
- Te rog, intră. - Mulţumesc.
O să vă las să vorbiţi.
E... drăguţ.
Nu am mai văzut aşa ceva, dar se pare că se potriveşte cu clientul tău.
Ai vrut să vii până aici ca să vezi unde stau?
Ştiu că tu crezi că nu-mi place noua ta carieră.
- Ca să o spun cu blândeţe. - Ai dreptate, nu-mi place.
Dar nu din motivele pe care le crezi tu.
Nu mă bucură că eşti companioană, pentru că niciodată nu pare să te facă fericită.
- De unde ştii ce mă face fericită? - Ştiu, pentru că eşti fiica mea.
După ce-ai abandonat medicina, după ce s-a întâmplat cu Liam,
întotdeauna am crezut că slujba asta a fost ceva ales de tine din...
Nu ştiu, dintr-un simţ al datoriei.
Când ai venit la cină seara trecută,
când voi doi aţi vorbit despre munca lui Sherlock,
am văzut ceva la tine.
A fost o scânteie. Un anume entuziasm.
Nu am mai văzut asta la tine de multă vreme.
Îţi place ce face el.
Da, bine, mă atrage. Dar nu sunt detectiv, mamă.
Şi aproape am terminat treaba cu Sherlock şi voi trece la alt client.
Următorul client te va face fericită?
Oamenii îşi găsesc drumul în cele mai ciudate moduri.
Scuze că întrerup. Tocmai am văzut o chestie incredibilă la ştiri.
Sunt destul de sigur că vreţi să vedeţi.
Poliţia e nedumerită de brusca şi inexplicabila apariţie
a capodoperei lui Vincent Van Gogh, "Pieta".
A fost livrată prin curier şefului Muzeului de Artă Modernă Aster.
NYPD speculează că hoţul trebuie să fi avut mustrări de conştiinţă,
dar motivul exact al înapoierii rămâne un mister.
Traducerea şi adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: titrari team