Din episoadele anterioare...
- S-a întâmplat ceva? - Trebuie să vorbim.
I-am spus... I-am spus ce eşti...
- Dar n-a vrut să asculte. - Sherlock.
Să permiţi unui sindicat al crimei să-şi facă baza
în prostia ta de restaurant...
Ai spus că ai făcut un fel de "înţelegere" cu ei. Explică-mi.
Facem tot ce putem, date fiind circumstanţele.
Circumstanţe care ar fi putut fi evitate,
dacă ţi-ai fi îndepărtat fratele din New York,
aşa cum am recomandat acum câteva luni.
Cred că-ţi dai seama că, cum le vom da lista,
te vor ucide pe tine, pe mine şi pe Joan.
Hai să abordăm înţelept situaţia.
Ai ceea ce ţi-am cerut?
Ucide-i!
Totul e bine.
Sunteţi bine, dle?
Evident, am multe lucruri să-ţi spun.
Holmes...
Eşti bine?
Nu. S-a întâmplat ceva.
Am nevoie de ajutorul căpitanului. Şi de al tău.
- Watson? - Da. Sunt bine.
Chiar suntem prinşi acum,
dar dacă ai nevoie de mine, vino să mă iei. Bine?
- Unde eşti? - Acasă.
Şi Mycroft e aici.
Sunt multe pe care trebuie să le ştii.
Nu-i nimic.
E în regulă.
Sunt bine.
Fratele meu?
Sunt aici.
Luând totul în considerare, te descurci destul de bine.
Îţi pot da ceva să te ajute să dormi, dacă doreşti.
N-am nevoie.
Dă-mi un motiv pentru care să nu te fac praf.
Eşti supărat. Ai tot dreptul să fii, dar pot explica.
Am mai auzit asta înainte. N-am nevoie s-o aud din nou.
Mă duc să dorm. Scuzaţi-mă.
Doctor expatriat.
Două gărzi, ambele dotate cu Glock-uri 17,
şi purtând veste antiglonţ.
Spionajul britanic? MI6?
Evident, ai încheiat o înţelegere cu ei.
Să-i ţii la curent cu diversele tale activităţi infracţionale
în schimbul ajutorului pentru salvarea lui Watson.
Domnilor, vă rog să ştiţi că aveţi recunoştinţa mea profundă
pentru aducerea teafără acasă a partenerei mele.
În ce-l priveşte pe fratele meu,
sper doar ca orice înţelegere aţi făcut cu el
să implice şi ceva închisoare.
- Ai terminat? - Nu, nici pe departe.
Atunci o să-ţi fac un serviciu şi-o să-ţi spun că te înşeli.
Serviciul de informaţii britanic nu e aici să mă aresteze.
Fac parte din el.
ELEMENTARY Sezonul 2, Episodul 23 == Art in the Blood ==
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == @elder_man
Tot ce ţi-am spus e adevărat, mai mult sau mai puţin.
Doar am omis o mare parte.
E adevărat, afacerea mea trecea printr-o perioadă proastă.
Aveam nevoie de bani să-mi ţin restaurantele pe linia de plutire.
Aşa că ai luat bani de la traficanţi de droguri.
Ce-ar putea merge prost?
Le Milieu m-a abordat cu ceea ce ei au numit
un "aranjament mutual benefic".
Nu era o ofertă pe care cineva s-o refuze,
şi totuşi exact asta am intenţionat s-o fac.
Dar, înainte să-mi dau cuvântul oficial,
am fost vizitat de un bărbat de la MI6.
Mi-a spus că-i supravegheau pe cei din Le Milieu,
ştiau de ofertă, şi m-a sfătuit s-o accept.
Să le dau adăpost, să-mi ţin ochii deschişi şi urechile ciulite,
să fac ceva bun pentru ţară şi Regină.
Şi eu care credeam că MI6 era o organizaţie "inteligentă".
Dar ei au căutat ajutor de la tine, un personaj de desenele animate.
Nu mă asculţi.
Vrei să laşi ăla jos înainte să ne ucizi pe amândoi?
Ăla e un mucegai toxic. Parte a unui experiment.
Inhalarea lui ar fi o condamnare la moarte.
Presupun că, la început, totul a fost foarte romantic.
Eram un agent.
Mă amestecasem cu cei din Le Milieu.
După cum s-a dovedit,
am o oarecare pricepere pentru spionaj.
Şi tu ce fel de 00 eşti?
Autorizat să ucidă, sau doar să enerveze?
N-am fost niciodată agent operativ.
N-am mers în misiuni niciodată.
Dar am aflat că am capacitatea
de a stoca fapte... una destul de remarcabilă.
Şi în timp ce munca mea cu Le Milieu m-a adus în contact
cu alte organizaţii criminale,
am început să le aflu şi lor secretele.
Am devenit un fel de... casă de aprobări pentru MI6.
Puteam adesea, dar nu întotdeauna, să prezic efectul
anumitor acţiuni care ar putea fi întreprinse
pentru a dezmembra grupări criminale.
Ştiu că nu mă iei în serios, dar agenţia o face.
Şi o fac de ceva vreme.
Sincer, tu chiar te aştepţi să cred că eşti agent MI6,
şi ai ţinut asta ascuns de mine...
mai mult de un deceniu?
Corect.
Pentru că suntem atât de apropiaţi.
Acum câteva luni, mi-ai spus că tata vrea să mă întorc la Londra.
Aia a fost o minciună, nu-i aşa? Mă voiai plecat din New York,
ca să nu-mi dau seama de operaţiunea ta.
- A fost ideea supraveghetorului meu. - Are un supraveghetor...
Există o oarecare...
reputaţie la MI6. A crezut că te-ai putea amesteca.
Acoperirea ta aproape că a costat-o viaţa pe Watson.
Tu ai fost cel care a devenit suspicios
de prezenţa lui Le Milieu la Diogenes.
Şi, în loc să vii la mine, te-ai dus la ea,
sperând să bagi zâzanie între noi.
Dacă vrei să arăţi cu degetul, Sherlock,
păstrează-le pentru tine.
Mi-ai fi putut spune adevărul după ce-a fost luată.
Aveam obligaţia de a încerca măcar să-mi păstrez acoperirea.
Aveam şi un plan de a garanta întoarcerea ei în siguranţă.
Scuze că te-am lăsat lat,
dar nu puteam risca să las NSA-ul să strice treaba!
O să dureze ceva să procesez totul.
Supraveghetorul meu vrea să ne vadă mâine, pe amândoi.
Asigură-te că vorbim aceeaşi limbă.
E genul de invitaţie pe care cineva e obligat s-o accepte.
Un fel de a lucra cu tine.
Abia aştept.
Băieţii Holmes!
- Tu trebuie să fii "supraveghetorul". - Sherrington.
Ai răsturnat vreun guvern bun în ultima vreme?
Ăsta e locul unde eu şi colegii mei ne place să ne adunăm.
Clientela tinde să fie ursuză.
Toată lumea... ţine pentru el.
Aşa că, scuză-mă dacă sar peste fleacurile obligatorii.
Am o prietenă traumatizată şi aş vrea să merg acasă la ea.
- Ce zici să trecem la subiect? - "La subiect"?
Cum gestionează MI6 mizeria de aseară,
şi ce minciuni ar trebui să spunem eu şi Watson
în cazul în care suntem interogaţi de alte părţi?
- E exact cum mi l-ai descris. - De-abia ai zgâriat suprafaţa.
Mycroft a spus că trei soldaţi din Le Milieu au fost ucişi aseară.
Oamenii mei au curăţat locul. Cadavrele nu vor apărea.
Şi de Soto, căpitanul?
Ar trebui să ne uităm peste umăr
după francezi furioşi pentru tot restul vieţii?
De Soto a fost ridicat la părăsirea locului faptei,
şi e în posesia unei liste de conturi bancare elveţiene furate.
Ne-am asigurat că grupul lui a aflat destule despre asta
pentru a-l motiva să coopereze.
Ei cred că şi-a ucis oamenii, şi a fugit cu lista.
Implicarea mea şi a lui Mycroft va rămâne secretă?
Eu şi Watson putem ţine asta sub control.
Hai să nu ne mai întâlnim vreodată.
Frate...
Am o treabă pentru tine, Sherlock.
- Un caz, cred că i-ai spune tu. - Un caz? Ce caz?
Aseară ţi-am făcut un serviciu.
- Am salvat viaţa partenerei tale. - Da, şi sunt recunoscător.
- Am salvat şi viaţa fratelui tău. - O să las asta deoparte.
10 minute.
Doar atât îţi cer.
Săptămâna trecută, un fost analist de-al nostru
a fost găsit ucis în apartamentul său.
Un bărbat pe nume Arthur West.
Poliţia crede că a fost... un jaf care a mers prost.
- Dar tu suspectezi altceva? - Sincer, nu-mi dau seama.
Lucrurile cu West au fost mereu complicate.
Nu arăţi foarte bine, Mycroft.
Mi s-a spus că aceasta va fi o simplă chestionare.
A fost. Acum e altceva.
Gândeşte-te cum se va simţi Joan dacă accepţi un caz de la MI6,
după tot ce s-a întâmplat aseară.
Judecând după primirea rece de care ai avut parte,
aş spunea că ea nu mai e preocuparea ta.
În plus, n-am în plan s-o mint despre asta,
în timp ce-o bag în patul meu.
Nu prea e acelaşi lucru, nu-i aşa?
Spuneai... Arthur West, complicat.
La un moment dat, a fost un om de valoare.
Genul de om care putea găsi tipare în discuţia
dintre persoane suspecte.
Tipare care puteau trage semnale de alarmă, să salveze vieţi.
Dar perioadele lui de mare valoare
erau intercalate cu faze fără nicio activitate.
Văd aici referinţe la antidepresive, timostabilizatoare. Era bipolar?
Într-un final, a început să vadă umbre acolo unde nu existau.
L-am forţat să se pensioneze timpuriu.
Ce făcea în New York?
S-a stabilit aici după ce a plecat. Soţia e americană.
Ar trebui să spun fosta soţie. S-au despărţit acum 2 ani.
Dar, din când în când, chiar şi ca civil,
West ne contacta şi spunea că avea ceva.
În primele dăţi am verificat, dar când nu ajungeam la nimic...
I-ai pierdut numărul de telefon.
Nu ne-a mai contactat o bună bucată de vreme.
Până acum 2 săptămâni.
A insistat că informaţia pe care o avea era crucială
pentru protejarea agenţiei.
A refuzat să vorbească la telefon.
A vrut o întâlnire directă. Nimeni nu l-a luat în serios.
Până când a fost ucis.
Cazul e acum în mâinile NYPD.
Aş vrea să arunci o privire asupra anchetei.
Vezi dacă apare ceva.
Dacă uciderea lui West e ceea ce pare... Minunat!
Dacă e mai mult de atât...
ne vei anunţa.
Şi ne vom ocupa noi de acolo.
Asta-i tot?
Aş vrea să-l asasinezi şi pe prim-ministrul Chinei.
Poate ar fi trebuit să încep cu asta.
Aruncă o privire asupra cazului.
Spune-ne părerea ta, apoi ne vom considera chit.
Ştii că fratele meu e exact opusul unui om care lucrează pentru tine?
Să te aştepţi să accepte limitările tale e o nebunie.
Ţi-e teamă că te voi face de râs?
Mi-e teamă mai mult că vei porni un război.
Condiţiile tale sunt acceptabile.
Vom ţine legătura.
- Bună! - Cum te simţi?
Cam la fel.
Încercam să văd dacă ceva din ce s-a întâmplat aseară
a ajuns la ştiri, dar până acum, e...
E unul din beneficiile
de a fi o organizaţie clandestină de informaţii.
Excelează la ascunderea lucrurilor sub covor.
Dra Hudson a plecat?
Da. Nu prea aveam chef de companie.
Vreau să ştii că... Îmi pare rău.
Pentru tot prin ce-ai trecut,
şi... pentru orice rol aş fi putut avea în asta.
Dacă ţi s-ar întâmpla ceva...
Ce-a fost cu întâlnirea aia la care a trebuit să mergi?
Mi-a fost încredinţată o anchetă de către MI6.
În schimbul asistenţei lor de aseară.
O dată terminată, ei şi fratele meu
vor ieşi din vieţile noastre pentru totdeauna.
Ce vor să facem?
Hai să lămurim clar un lucru.
Eşti binevenită să mă asişti, dar nu am niciun fel de aşteptări.
Ar trebui să-ţi iei cât timp ai nevoie ca să-ţi... revii.
De fapt, munca mi-ar prinde bine acum.
Nu vreau să mai stau cu mâinile-n sân.
Deci, care e misiunea?
Arthur Cadogan West.
Găsit mort în apartamentul său din Greenpoint acum 4 nopţi,
două răni de glonţ în piept.
Sertarul F3.
Fă-ţi de cap.
Mulţumesc.
Conform ăstuia, West a întrerupt un jaf.
Arma crimei n-a fost recuperată.
Dr. Hawes...
- Dl West era întreg când a sosit? - Cum adică, "întreg"?
- Dacă avea toate extremităţile. - Normal. De ce?
- Să înţeleg că n-a fost opera ta? - Nu.
Nimeni care lucrează aici n-ar fi făcut asta.
Să presupunem că a fost opera cuiva care nu lucrează aici.
Cred că ai fost victima unei spargeri.
- De ce-l verificaţi pe tipul ăsta? - De plictiseală.
Am venit aici să găsim un caz interesant.
Aşa cum avem obiceiul să facem.
Nimeni n-a observat până acum, dar există
o gaură de o oră în filmarea de supraveghere de acum 3 nopţi.
Cine a făcut asta ştia cum să oprească sistemul,
şi când să acţioneze.
Morga avea oameni puţini.
Asistentul legistului a fost la locul faptei o jumătate din noaptea aia.
Trebuie să luăm în calcul posibilitatea că asta a fost o treabă din interior.
Nu aţi aflat nimic, nu?
Nu. Aş fi neglijent dacă nu mi-aş exprima îndoielile
că a făcut-o cineva de aici. Petrec o bună bucată de timp aici.
Miros trădătorii.
Şeful poliţiei.
O să-i spun de nasul tău.
Alo?
Nu le puteai spune adevărul?
Că am fost atraşi într-un păienjeniş de intrigi şi înşelăciuni
de tolomacul meu frate/agent MI6?
Nu. Nu fără a-i compromite acoperirea de idiot fără minte,
Mă refer la ce-ai spus despre braţele
care n-au fost luate de cineva care lucrează aici.
Dată fiind precedenta ocupaţie a dlui West,
şi de abilităţile de infiltrare ale hoţului membrelor sale,
e foarte posibil să fie opera unui agent operativ.
Cred că asociatul lui Mycroft are dreptate să creadă că
uciderea dlui West ascunde mai multe.
Nu înţeleg de ce cineva ar vrea să fure
- braţele unui om... spion sau nu. - Presupun că e unul din două motive.
Ori pentru a extrage nişte probe, ori pentru a le distruge.
Bine. Conform raportului autopsiei lui Hawes,
nu există niciun semn de luptă cu atacatorii.
Nu sunt răni defensive, nu e piele sub unghii.
Şi, în afara unei eczeme,
braţele dlui West par obişnuite.
Scena infracţiunii a fost sigilată,
aşa că poate ar merita să aruncăm o privire.
De acord.
- Anunţă-mă ce-ai găsit. - Tu unde te duci?
Detectivii au interogat-o pe Marion, fosta soţie a dlui West.
A pretins că nu mai ţinea legătura cu victima.
Uită-te la adresa pungilor de cumpărături din bucătărie.
El locuieşte în Brooklyn, ea în Murray Hill.
Pungile sunt de la un magazin de pe Third Avenue.
Crezi că ea făcea cumpărăturile pentru el.
Aşa că a minţit poliţia.
De ce-ar face cineva asta?
Cine ar vrea să fure braţele lui Arthur?
Asta încercăm să aflăm.
Dar, în clipa asta, sunt mai curios
de ce i-aţi minţit pe detectivii care v-au interogat.
Aţi pretins că nu l-aţi mai văzut pe dl West de luni de zile.
Am oprit la un supermarket pe drum încoace.
Tânăra de la farmacie...
a confirmat că cumpăraţi regulat medicamente
folosite pentru a trata tulburarea bipolară.
Eu şi Arthur am încercat să facem căsnicia să meargă,
chiar şi când a devenit mai rău, dar...
N-am fost destul de puternică.
Totuşi, încă îl iubeam.
Am vrut să mă asigur că era în regulă, dar...
Acum am un iubit. ŞI poate deveni gelos.
El nu ştie că încă mai aveam grijă de Arthur.
Era aici când poliţia m-a chestionat, şi...
M-am gândit că, din moment ce oricum nu ştiam nimic...
... am minţit.
Când aţi spus că iubitul dvs ar putea deveni gelos...
destul de gelos pentru a comite o crimă?
Ne-am petrecut weekendul la un hotel din New Paltz.
Încă mai am toate chitanţele.
Niciunul din noi nu era în oraş când a fost ucis Arthur.
Dvs sunteţi artistul în tatuaje sau iubitul dvs?
Eu sunt.
Da? Sunteţi bună? Şi eu am câteva.
Nu primesc multe plângeri.
Totuşi nu e o pasiune împărtăşită de fostul dvs soţ.
Nu?
Păi, bine. Nu e pentru toată lumea, presupun.
Bună!
- Eşti încă la apartamentul lui West? - Da. De ce?
Fotografia bucătăriei lui.
Am observat o rolă de plastic de împachetat mâncarea.
Totuşi, nu pare să gătească prea mult.
Vreau să te uiţi şi să verifici,
să vezi dacă sunt şi alte obiecte acolo.
Cremă hidratantă,
bandă medicală sau săpun antibacterian.
Trei din trei. De ce? La ce te gândeşti?
Toate acele obiecte, inclusiv folia de împachetat,
sunt produse folosite în îngrijirea unui tatuaj.
Marion West a fost un artist în tatuaje.
Cred că a făcut tatuaje pe braţele fostului soţ.
Numai că West nu avea tatuaje. Am văzut pozele.
Doar pentru că nu le-am putut vedea, nu înseamnă că nu erau acolo.
Tatuajele pot fi create folosind tuş sensibil la ultraviolete.
Înseamnă că pot fi văzute doar sub o lumină cu ultraviolete.
Cred că pielea uscată pe care am văzut-o pe braţele dlui West
erau tatuaje pe cale de vindecare.
Tatuaje cu cerneală invizibilă?
Nu doar că sunt reale, dar sunt destul de populare în anumite subculturi.
Chiar alături de tuburile fluorescente şi de suzetele pentru adulţi.
Presupun că Marion West nu ţi-a confirmat nimic din toate astea?
Deloc surprinzător, a ales să evite asta.
Am observat lumină neagră în echipamentul ei,
dar, în afară de asta, va trebui să căutăm în altă parte o dovadă.
Dacă am dreptate, fostul nostru analist
şi-a înscris secrete pe braţe cu cerneală invizibilă,
apoi la scurt timp după moartea lui, cineva a intrat la morgă,
şi l-a dezmembrat pentru a obţine acele secrete.
Ştii cât de nebuneşte sună, nu?
Îţi reamintesc că ai intrat în lumea spionajului.
Ciudăţeniile abundă.
Plec să-l văd pe supraveghetorul lui Mycroft.
Bine.
Joan...
Sherlock nu e aici.
- O să-i spun că ai dat pe aici. - De fapt, am venit să te văd pe tine.
- Nu. - Nu, la ce?
Nu, la indiferent ce-ai venit să spui.
Nu, nu poţi intra. Nu, nu sunt bine.
Nu, nu există un viitor pentru noi, nici cu trecerea timpului.
Doar nu.
Joan, am venit aici să-mi cer scuze.
Din cauza... alegerilor pe care le-am făcut cu ani în urmă,
din cauza obligaţiei mele de a păstra secretul.
ai fost într-un pericol îngrozitor.
Ai trecut printr-un calvar prin care n-ar trebui să treacă nimeni.
Dacă nu vrei să mă mai vezi vreodată, o să înţeleg.
Asta e bine, pentru că nu vreau să te mai văd.
Şi nu e din cauză că aproape am fost ucisă.
E din cauză că nu pot crede niciun cuvânt pe care-l spui.
Ştiu că ai avut motivele tale pentru tot ce-ai făcut.
Dar, indiferent care au fost, ai decis cu mult timp în urmă
că erau mult mai importante decât a fi sincer
cu oamenii care chiar ţin la tine.
Cineva care e capabil de genul ăsta de înşelătorie...
cineva care o poate menţine, la propriu, ani de zile...
...niciodată nu m-aş simţi confortabil cu asta.
Sherlock poate fi
grosolan şi băgăreţ,
şi poate prea sincer,
dar cu el, ştiu exact cum stau lucrurile.
Merită ceva mai bun ca tine.
Şi eu la fel.
Înţeleg.
Holmes...
Gazda nu mi-a spus că ai sosit.
Am intrat într-un mod mai puţin ortodox, să văd dacă o pot face.
Am putut.
Să ghicesc...
Un alt agent? Unde l-ai plasat pe ăsta?
La azil? La cosmetician?
Sherlock Holmes, fă cunoştinţă cu Sir James Walter,
director adjunct la SIS.
Pot presupune că ai ceva de raportat?
Eşti conştient de misiunea mea?
Sunt conştient de tot.
Cred că ar fi bine să mergem într-o cameră privată.
Cred că ucigaşii lui West au îndepărtat ceva
din apartamentul lui, care doar mai târziu
a dus la descoperirea că se tatuase singur.
Astfel, nevoia unei a doua infracţiuni,
în care s-au infiltrat în morgă şi i-au furat braţele.
Şi toate astea din adresa de pe punga de cumpărături?
Lumea e plină de lucruri evidente, pe care nimeni nu le observă.
- Cu excepţia ta. - Cu excepţia mea.
Eşti destul de bătrân să fi spionat pentru Churchill.
Importanţa detaliilor n-ar trebui să fie o surpriză.
Evident, ar fi trebuit să-l luăm mai în serios pe West când ne-a sunat.
A ţipat "lupul!" de prea multe ori, şi faptul că a ales
să-şi stocheze secretele pe propria piele
vorbeşte de la sine de o minte nesănătoasă.
- Ai idee ce înseamnă tatuajele? - Nu încă.
Atunci, vei continua să lucrezi pentru noi?
E un caz interesant.
Mai mult decât m-aş fi aşteptat.
Sunt destul de captivat de el acum.
Tocmai am primit veşti de la Hawes.
S-a uitat mai atent la pozele autopsiei cu braţele lui West.
Crede că pielea uscată a format un fel de tipar.
Numai că nu-şi poate da seama ce era.
Misterul tatuajelor persistă.
Ştiu cum e.
Să fii înşelat de un iubit.
Irene.
Moriarty.
Nu e subiectul meu preferat de discuţie,
dar dacă crezi că discuţia aia te-ar putea ajuta...
De fapt, e ceva despre care vreau să vorbim.
Numai că nu e vorba de Mycroft.
Nu chiar.
Scuze.
Sherlock Holmes e aici?
Dnă West?
N-am putut vorbi mai devreme în faţa poliţiei.
Sunt sub supraveghere de zile întregi,
de când Arthur a fost ucis, dar m-am asigurat
- că n-am fost urmărită până aici. - Cum de ştiaţi mai exact
unde era "aici"?
Arthur mi-a spus mereu că, dacă i se întâmplă ceva,
eraţi singurul om din New York în care puteam avea încredere.
Asta e interesant. Nu v-am cunoscut soţul.
El vă cunoştea.
Îmi pare rău.
O să vă explic totul,
dar motivul pentru care sunt aici
e pentru că ştiu de ce cineva i-a luat braţele.
Aveau informaţii pe ele.
Tatuaje care puteau fi văzute numai sub...
Sub lumină ultravioletă. Da, ştim.
Ceea ce nu ştim e ce anume descriu. Ne puteţi spune?
Pot face mai mult de atât.
Vă pot arăta.
A fost acum puţin peste 6 ani. Eraţi încă la Londra.
Făceaţi valuri la Scotland Yard.
Agenţia observase asta, aşa că Arthur v-a fost desemnat dvs.
"Desemnat"?
I s-a spus să stea cu ochii pe dvs.
Nimic invaziv, doar să colecteze date.
- Te spiona. - A fost mult mai complicat de atât.
Arthur era un analist, şi existau oameni
care nu ştiau ce să facă cu dvs. V-a evaluat.
I-a ajutat să-i facă să înţeleagă că eraţi unul din băieţii buni.
Sunt impresionat.
Ştiu cum sună, dar el v-a plăcut,
lucrurile pentru care luptaţi,
şi, dacă n-ar fi făcut-o el, ar fi făcut-o altcineva.
Dar eraţi un civil, nu?
De ce un analist de la MI6 v-ar spune despre munca sa?
Spre sfârşit, Arthur a ştiut
că boala lui l-ar putea ghida greşit uneori.
A început să-mi spună lucruri
pentru a-l ajuta să dovedească că teoriile lui nu erau doar iluzii,
pentru a-l ajuta să-şi păstreze sănătatea mentală.
Fratele meu a apărut vreodată în conversaţiile astea?
Dacă mă întrebaţi dacă Arthur mi-a spus că e agent,
da, mi-a spus.
Ca o mică bârfă.
Dacă asta e ideea de analist a celor de la MI6,
atunci guvernul britanic ar putea cădea în orice moment.
Avea o problemă, şi avea nevoie de cineva să-l ajute.
Spune-mi că asta nu sună cunoscut.
Cifrele.
Ce sunt?
Arthur...
devenise convins că exista o "cârtiţă"
în interiorul MI6, cineva care vindea secrete
unui spion de aici, din New York.
N-a reuşit să identifice "cârtiţa", dar...
Cifrele.
Puteţi explica ce e cu ele?
Nu.
Nu era lucid
în ziua în care a venit să mă vadă. A spus că erau importante,
că-l vor ajuta să dovedească că avusese dreptate cu "cârtiţa".
- Dar nimic altceva? - Nu.
Tot ce-aţi făcut a fost să-i tatuaţi cifre şi numere pe el?
A spus că, dacă nu-l ajut, ar face-o singur.
- Am crezut că asta era mai rău. - De ce le-ar fi vrut asupra lui?
A spus că erau copia lui de rezervă.
Avea adevărata dovadă în altă parte.
Era paranoic.
A crezut că dacă erau pe braţele lui, ar fi avut o copie
pe care nu i-ar fi putut-o fura nimeni.
Evident, s-a înşelat.
Acest "spion"... Bărbatul din New York...
V-a spus numele lui?
Sau era tatuat pe unul din degetele lui?
Julian Afkhami.
Deţine o librărie în Queens.
Arthur a spus că el ar putea dovedi
că exista un contact în desfăşurare între el şi "cârtiţă".
Avea doar nevoie de timp să-şi dea seama cine era.
Vă rog!
Indiferent cine a venit după Arthur, cred că sunt pe urmele mele.
Mă puteţi ajuta sau nu?
Ce face musafira noastră?
Am pus-o în camera liberă de sus.
I-am spus că până dimineaţă ne vom da seama care e următoarea mişcare.
- Deci, ce părere ai de ea? - Cred că spune adevărul.
Sau cel puţin crede că spune adevărul.
Şi, dacă o face, e un motiv în plus să-mi detest fratele.
Ştia că colegii lui mă supraveghează, şi n-a spus nimic.
- "Azatan Books". - E magazinul
deţinut de bărbatul despre care Arthur West a pretins că era spion.
Julian Afkhami.
Nu pare mare lucru.
Poate aşa e proiectat,
sau poate e doar o librărie.
Dl West a fost, la urma urmei, dezechilibrat.
Cum rămâne cu tatuajele?
La început, am crezut că erau o formă de criptare.
Acum mă gândesc la posibilitatea că erau un simplu set de date.
Observă uniformitatea cu care anumite tipare se repetă.
Avem şiruri de lungime consistentă conţinând numai numere aici,
urmate de zone cu litere şi cifre aici
şi se repetă.
Aici, la începutul fiecărei "înregistrări",
cred că avem date şi ore.
Aceste trei cifre
luate împreună la începutul fiecărei înregistrări...
nu depăşesc niciodată 365.
Având o "pânză" de o lungime finită,
Arthur West a stocat datele pe cele mai mici spaţii posibile.
În afară de asta, ce înseamnă restul fiecărei înregistrări,
n-am nicio idee.
Ai spus că aveai ceva ce doreai să discutăm.
Înaintea sosirii dnei West.
Da.
Mă mut.
- De unde? - De aici.
Din casa asta.
Trebuie să am propriul meu loc. E timpul.
Prostii!
Pardon?
Aceasta e reacţia reflexă evidentă
la ceea ce-ai pătimit în ultimele zile.
Te simţi violată, nu? Ca şi cum nu mai ai controlul propriei vieţi.
Şi simţi nevoia să-ţi revendici acel control
într-un mod demonstrativ, dacă nu chiar fără a gândi.
- Trebuie să-l încarc, deci... - De fapt, nu e nimic din toate astea,
dar mulţumesc că-mi reduci sentimentele la un clişeu psihologic.
Asta e doar o undă de şoc.
E o altă urmare a intruziunii fratelui meu în vieţile noastre.
Punem un pic de distanţă între el şi noi înşine,
şi aceste sentimente ale tale vor trece.
Sherlock, asta nu e doar din cauza la ce s-a întâmplat,
şi clar nu e din cauza lui Mycroft.
Am decis asta cu ceva vreme în urmă.
Am aşteptat doar momentul potrivit să-ţi spun.
Şi acum e momentul potrivit să-mi spui, nu?
La câteva zile după ce fratele meu aproape te-a ucis,
după ce-am aflat că mă minte de ani de zile.
Înţelegi că nu există niciodată un moment potrivit cu tine, nu?
Dacă nu era asta, ar fi fost altceva.
Un caz al poliţiei, un prieten care are nevoie de ajutor.
Nu mai vrei să fii detectiv?
După atâta timp şi energie pe care le-am pus în pregătirea ta?
Nu mă asculţi.
Iubesc ceea ce facem. Iubesc parteneriatul nostru.
Evident.
Dar nu mai e nevoie să locuim împreună pentru a fi consultanţi.
Uiţi cât de crucială a fost
coabitarea noastră pentru acest proces.
Cât de multe realizăm aici.
Nu, nu uit. Doar că nu e de ajuns.
Watson, eu...
Ştiu că e greu pentru tine.
Ştiu că-ţi plac lucrurile exact aşa cum sunt,
dar am nevoie de loc pentru o viaţă dincolo de asta.
De noi, de ceea ce facem.
- Dar suntem ceea ce facem. - Nu.
Tu eşti ceea ce faci, ca să poţi fi fericit.
Eu nu.
Arăţi complet întors pe dos.
De ce nu mi-ai spus că Arthur West mă supraveghea în Londra?
- Ai aflat asta, nu-i aşa? - Eşti surprins?
N-a fost nimic personal.
Eşti special. Oamenii speciali atrag atenţia.
E oarecum flatant, într-un fel.
Ai spus că ai ceva să-mi spui?
Tu şi colegii tăi care apreciaţi extraordinarul...
Cred că există o şansă bună să fi fost infiltraţi.
Poftim?
Arthur West credea că există o "cârtiţă" în MI6.
Judecând după ceea ce s-a întâmplat în ultimele zile,
cred că s-ar putea să fi avut dreptate.
Cine i-a luat braţele voia acele numere.
West credea că ele erau dovada existenţei "cârtiţei".
Ce sunt?
N-am nici cea mai vagă idee.
O dată am văzut îndeaproape vânarea unei "cârtiţe".
La sfârşitul Războiului Rece.
O afacere oribilă. Oameni buni şi răi au fost răniţi.
Încă mai eşti interesat?
De asta? De caz?
O să mergi până la capăt cu el?
Haide, Sherlock. Lucrează pentru noi.
Deja am făcut mai mult...
Vreau să spun oficial.
Permanent.
West n-a fost doar un coleg, mi-a fost prieten.
Şi ştiu ce credea despre tine.
N-am înţeles la început, dar...
Ştiu că ai face lucruri bune aici.
Tu ajuţi oamenii.
Imaginează-ţi ce-ai putea face cu noi.
Cu resursele noastre.
Tu şi fratele meu,
şi chestia asta cu "cârtiţa" mi-aţi răvăşit viaţa destul.
Succes cu vânătoarea voastră!
Bună dimineaţa!
'Neaţa!
Avem cafea, cereale, fructe.
Doar cafea. Neagră. Mulţumesc.
Am luat legătura cu un prieten al lui Sherlock.
Îţi aduce o identitate temporară şi o maşină curată
şi un loc unde să mergi până când se termină asta.
Mulţumesc.
Îmi pare rău pentru fostul tău soţ.
N-am avut şansa să-ţi spun asta aseară.
A fost un om bun.
Ai spus că ştiai despre Mycroft.
De munca pe care a făcut-o?
Nu ne-am întâlnit niciodată, dar...
Da, ştiam.
Sherlock crede că trebuie să fi ştiut
că Arthur era cu ochii pe el.
A aflat chiar înainte să se întoarcă la MI6.
Cum adică, "să se întoarcă"?
Mycroft plecase.
Îşi văzuse mai departe de viaţă.
Dar...
...apoi s-a întâmplat ceva.
A trebuit să se întoarcă.
Construieşti un fort?
Cazuri nerezolvate.
Le-am studiat pe cele curente şi le-am găsit destul de banale.
O să ne descurcăm mai bine data viitoare.
- Partenera ta e pe aici? - Azi lucrăm separat.
M-am gândit că voi doi aţi vrea să ştiţi
că Biroul de Tranzit a găsit o armă pe linia de metrou
la câteva străzi distanţă de apartamentul lui Arthur West.
Balistica a spus că se potriveşte cu gloanţele scoase de legist.
Laboratorul a obţinut un set de amprente de pe armă,
dar nu am găsit încă nicio potrivire în sistem.
O cicatrice destul de distinctă de-a lungul celor două degete acolo.
N-ar trebui să fie greu de verificat când vom avea un suspect.
Corect.
Ce este?
Tocmai mi-am amintit că trebuie să fiu undeva.
Joan...
- Spune-mi despre Sudomo Han. - Poftim?
Sudomo Han. Evident, cunoşti numele.
Vreau să ştiu ce s-a întâmplat.
Han era un om de afaceri indonezian
care avea o filială în Londra.
Cam acum 3 ani,
când Sherlock era în culmea folosirii drogurilor...
sau jos de tot, oricum ai vrea să priveşti...
Han l-a abordat pentru a acţiona ca un fel de...
curier confidenţial.
A spus că are nevoie să...
transfere un pachet de secrete comerciale
către un coleg, fără ca rivalii săi să afle vreodată
că pachetul a schimbat proprietarii.
Sherlock a acceptat.
Din păcate, ceea ce nu şi-a dat seama Sherlock,
era că Han finanţa un complot terorist.
Secretele comerciale erau instrucţiuni
pentru transferuri de fonduri, iar rivalii
pe care Sherlock reuşise să-i evite...
erau agenţi britanici.
Din fericire, MI6 a zădărnicit atacul, aşa că nimeni n-a fost rănit,
dar, în acest timp, implicarea lui Sherlock a ieşit la lumină.
El...
ar fi putut fi trimis în închisoare pentru foarte multă vreme.
Aşa că MI6 ţi-a oferit o înţelegere.
Prin supraveghetorul meu.
A spus că dacă mă întorc la treabă, problemele lui Sherlock vor dispare.
Cu alte cuvinte, tot ce-ai făcut pentru MI6...
să laşi traficanţii de droguri să-ţi folosească restaurantele...
asta n-a fost pentru bani. Sau ca să-ţi salvezi afacerea.
Totul a fost pentru a-l proteja pe Sherlock.
De ce nu i-ai spus?
De ce nu mi-ai spus mie?
La ce bun?
Să-ţi spun după ce s-a întâmplat ar fi fost o încercare derizorie
de a evita vina, iar să-i spun lui...
L-ar fi trimis pe un drum rău.
Iar tu ştii asta mai bine ca oricine.
E mult mai fragil decât e dispus să recunoască.
Noi doi...
împărţim povara asta, nu-i aşa?
Să avem grijă de el, chiar dacă-şi dă seama sau nu.
Mycroft...
Ce e?
Ăsta e efectiv ultimul loc
în care m-am aşteptat să fiu la începutul unei zile.
Mie-mi spui?
Te rog, nu face asta.
Indiferent ce ai de spus, doar spune.
Nu, există riscul să-ţi schimbe starea cu totul.
Sherlock?
Aşa cum ştim amândoi,
el va face lucrurile foarte dificile pentru noi.
Aseară i-am spus că mă mut.
Şi cum a ieşit?
Îngrozitor.
Dar, ştii ceva? În clipa asta nu-mi pasă de asta.
În clipa asta, aia e problema lui, nu a mea.
Corecţie...
nu e "a noastră".
Dle Sherrington, am nişte veşti noi. Cred că ştiu cine e "cârtiţa".
Şi unde s-o găsesc.
Ce naiba a fost asta?
- Doamne sfinte, omule! - Sherlock, ce faci aici?
Te-aş putea întreba acelaşi lucru. Dacă am avea şi timp.
Ce faci?
- O să împachetezi câteva lucruri. - Da?
Trebuie să plecaţi! Amândoi! Acum!
- De ce? - Amprentele lui sunt pe arma
- cu care a fost ucis Arthur West. - Poftim?
A apărut, plină de amprentele tale.
Poliţia încă le verifică în baza lor de date,
- dar eu le-am recunoscut imediat. - Cum e posibil aşa ceva?
Recunosc că le-am studiat cu mare atenţie când eram copii.
Spiralele şi cercurile tale îmi sunt la fel de cunoscute
ca şi chipul tău, dar şi cicatricea
de pe degetele mijlociu şi inelar de la mâna ta dreaptă.
Un truc cu cuţitul care a mers prost, la 13 ani, dacă mă ajută memoria.
Jalnic!
- Sherlock, nu înţeleg. - E destul de simplu.
Ţi s-a înscenat totul. Pentru crimă şi trădare.
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == @elder_man
Sincronizarea: Blackbird Subs.ro Team @ www.subs.ro