Din episoadele anterioare...
Lucrezi pentru Sherlock.
Nu e partenera mea. E protejata mea.
Mi-am dat seama că nu pe tine mi-era teamă că te pierd.
Ci relaţia noastră.
Mecanica ei, a da şi a lua.
Aşa că mi-am dat seama că aş putea s-o fac din nou.
Ştiai că datele despre ea din Anglia
sunt numai din ultimii 5 ani?
Înainte de asta, Kitty Winter n-a existat.
Crezi că Kitty are nevoie de ajutor dincolo de ceea ce-i ofer eu?
Ai citit acelaşi dosar ca mine. E victima unui viol.
Antrenamentul pe care încerc să i-l ofer
e acelaşi pe care ţi l-am oferit ţie.
Este, în parte, o tentativă de a canaliza
anumite rămăşiţe de sentimente pe care le care
într-o abilitate productivă.
Vreau... Vreau fiecare bucăţică
din ceea ce-mi oferă, din ceea ce ţi-a oferit ţie.
Dar dacă am învăţat ceva, e că nu se poate descurca.
Nu singur, oricum.
Ce spui, Watson?
O să mă ajuţi?
S-a purtat frumos cât am fost plecată?
Asta depinde. Te referi la cel încruntat
cu carapace groasă, sau te referi la Clyde?
Alege!
Sherlock e bine.
M-a ţinut destul de ocupată cât ai fost în Danemarca.
Ce este?
Chemarea stăpânului.
“Du-te” la "Sala Hărţilor" de la Biblioteca de strada 39,
cât mai repede.
"Contactează-l pe Rafael, custodele, după ce ajungi acolo."
Cred că are nevoie de o hartă cât mai curând posibil.
E bine, e genial, de fapt.
Îmi dă mult mai multă responsabilitate.
Din câte văd eu, treburile gospodăreşti sunt instruirea mea.
Dacă vrei să beneficiezi de experienţa mea,
ştie că aşa vezi lucrurile.
Şi va profita de asta dacă-l laşi,
aşa că, din când în când, e bine să-l faci să aştepte.
Aproape am făcut-o aseară.
Am avut planuri.
Am cunoscut un grup la cafeneaua de lângă casă.
- Voiam să mergem să bem ceva. - Cred că e bine că-ţi faci prieteni.
Prieteni care nu sunt ai lui Sherlock.
A avut nevoie de mine, aşa că am renunţat.
“Ştiu că Kitty e cu tine."
“Aminteşte-i, te rog, că telefonul ei îl anunţă pe expeditor"
"când a primit un mesaj şi l-a citit."
"La fel şi al tău".
Să ai o zi frumoasă, Watson!
Nu sunt aici să iau o hartă?
Nu, am fost foarte clar cu dl Holmes.
A fost un jaf.
Cred că a fost unul din paznici. Un bărbat pe nume Gerald Vogel.
N-a venit aseară pentru schimbul lui.
Am încercat să-l sun, dar nu răspunde.
I-am verificat patrulările de alaltăseară,
şi atunci am observat că hărţile au dispărut.
Sertarele erau aşa când le-ai găsit?
Nu, eu le-am deschis.
Încă le mai verific,
dar până acum astea sunt sertarele de unde au fost luate hărţile.
- Ai camere de supraveghere? - Sunt dezactivate.
Un motiv în plus să-l suspectezi pe dl Vogel.
Sper să nu te superi că întreb, dar de ce nu e dl Holmes aici?
Dra Hudson mi l-a recomandat anume pe el.
Termină alte treburi.
Sper că ţi-a transmis importanţa discreţiei.
Dacă se află că n-am putut ţine în siguranţă propria colecţie,
binefăcătorii particulari nu vor mai dona,
şi ştiu că asiguratorul nostru ar avea multe de spus.
Eu şi dl Holmes suntem discreţi.
Bun, pentru că tot ce vreau
e să-l găsesc pe Gerald şi să recuperez hărţile.
Dacă va coopera, nu vom depune acuzaţii.
Cred că te grăbeşti puţin.
Paznicul tău lipsă ar putea fi nevinovat.
Zgârieturile astea de pe primele sertare.
Se pare că cineva a încercat să le forţeze.
Dar pe ultimul sertar...
...nicio zgârietură.
Sugerează că atunci când şi-a dat seama
că abilităţile sale nu erau destul de bune,
s-a dus să caute pe cineva care avea chei.
Nu cred că paznicul tău e hoţul.
Cred că e doar ajutorul.
Stai! Prin "ajutor" vrei să spui "complice"?
Sau crezi că cineva l-a forţat pe Gerald s-o facă?
Mai erau alţi paznici de serviciu în noaptea în care a dispărut, nu?
Fireşte.
Dacă se dovedeşte că n-a fost o lucrare din interior,
tot mai sper să poţi rezolva asta în tăcere.
Preocuparea ta pentru dl Vogel e înduioşătoare.
Stai! Nu suni la poliţie, nu?
Eu îl sun pe Sherlock. Tu ar trebui să suni la poliţie.
Sezonul 3, Episodul 6 == Terra Pericolosa ==
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == elder_man
De unde ai ştiut să cauţi aici?
Erau şi alţi paznici care patrulau în noaptea jafului.
Deşi hoţul dezactivase camerele,
scoaterea dlui Vogel sub ameninţarea armei nu era o opţiune,
aşa că, indiferent ce făcea, trebuia s-o facă rapid şi în linişte,
şi aici.
Deci, l-a strangulat.
Primul ei cadavru ascuns.
Trebuie să fii foarte mândru.
Ai chef de glume, dar sunt mândru.
Nu poţi pune un preţ pe genul ăsta de instruire.
Ai spus că prietena ta te-a recomandat acestui custode?
La început, a crezut că era o chestiune
care putea fi rezovată intern,
dar când a devenit mai mult de atât,
Kitty m-a sunat pe mine, eu am sunat-o pe Watson.
Iar Rafael te-a sunat pe tine.
Trebuie să spun că găsesc alarmant
faptul că am ajuns aici înaintea ta şi a oamenilor tăi.
Am fost sunaţi simultan.
Dacă vrei, ţi-aş putea împărtăşi analiza asupra traficului din centru.
Nu, mulţumim.
În fine, asta mi-a dat timp să fac şi eu câteva observaţii.
Am ajuns la concluzia că această crimă e praf în ochi,
un deranj inutil pentru a acoperi adevăratul obiectiv al hoţului.
Nu crezi că era aici să fure hărţi.
Cred că era aici să fure o hartă.
Sau cel puţin ridic posibilitatea asta.
Înainte să ajungeţi aici, el a arătat
că majoritatea sertarelor au fost alese din cauza uşurinţei.
Astea sunt primele sertare întâlnite de cineva,
după ce intră pe acest coridor şi sunt la o înălţime convenabilă.
Totuşi, sertarul ăla e exact opusul convenabilului.
O singură hartă a fost luată.
Presupun că aia a fost prada ţintită de hoţ.
- Avem un inventar la ce lipseşte? - Rafael!
Am creat recent un catalog
de copii de înaltă rezoluţie ale colecţiei noastre.
Asta e harta care a dispărut din sertarul îndepărtat.
"Comitatul King James, Virginia, 1794."
E singura copie cunoscută.
Dar nu e cea mai valoroasă dintre hărţile care au fost luate.
Despre ce sumă vorbim?
N-am mai evaluat-o de ceva vreme, dar aş zice vreo 200.000 de dolari.
Dar harta care a fost luată din sertarul de acolo
valorează de două ori mai mult.
Dar tu crezi că asta a fost adevărata ţintă?
"Împrumutată permanent de la Hollis Bray,"
"octombrie 1951."
Numele ţi-e cunoscut?
Da, i-am văzut numele pe pereţii aripilor spitalului.
Evident, acum a murit.
Dar familia sa încă face acţiuni caritabile.
Dacă harta e împrumutată, familia Bray încă o deţine.
Poate unul din ei ne poate spune ce era aşa special la ea.
Nu cred că s-a gândit cineva
la lucrurile pe care bunicul le-a împrumutat bibliotecii.
Şi nu-mi pot imagina că cineva ştia măcar că harta era acolo.
Biblioteca şi-a scanat recent colecţia şi a pus-o pe internet.
E posibil ca cel care a furat harta să fi aflat de existenţa ei
de pe site-ul lor.
Asta e, nu-i aşa?
Da.
Familia mea provine din zona aia a Virginiei.
Pentru cineva care a tocmai a furat 200.000 de dolari de la ei,
nu pari foarte preocupată.
Nu cred că cifra pare reală.
Am aflat de existenţa hărţii când aţi venit aici.
Deci nu ne puteţi spune de ce hoţul a ţintit harta aia?
Îmi pare rău, dar e evident că nu e o hartă a comorii.
Nu e aur îngropat în comitatul King James.
Dacă era, bunicul ar fi săpat după el acum multă vreme.
Poate teoria ta cu praful în ochi e greşită.
Dră Bray, aveţi relaţii cu alte câteva arhive din oraş.
Ca să vă faceţi munca filantropică, da?
Da, cu multe. De ce?
Am aflat de acest caz
pentru că biblioteca era prea jenată să raporteze infracţiunea.
Între timp, infracţiunea în sine prezintă
un anume grad de discriminare
din partea hoţului, o anume expertiză.
Deci, crezi că a comis şi alte furturi,
dar victimele n-au anunţat.
E posibil ca astfel de infracţiuni să ofere date vitale
cu care l-am prinde.
Un chip prietenos ca al tău,
împreună cu asigurarea noastră că vom fi cât mai discreţi,
asta ar putea convinge şi alte organizaţii să vorbească.
Fireşte, aş fi bucuroasă să ajut.
Kitty?
Mai am câteva din lucrurile lui Clyde.
Nişte jucării, gustări, câteva chestii care-i plac.
Sherlock s-a gândit că ar putea avea nevoie de ele.
Foarte drăguţ din partea lui, cred.
Dar credeam că vei încerca
să te întâlneşti cu prietenii tăi în seara asta.
Aşa e, dar ştii cum e.
Chemarea datoriei.
Ce are asta de-a face cu munca de detectiv?
E doar unul din comisioanele din seara asta.
A avut noroc cu Bray aia.
A sunat la câteva arhive şi e posibil ca asta
să ne aducă informaţii despre celelalte furturi.
Am plecat să le adun.
Ce face Sherlock?
Când am plecat, îşi ceruia băţul.
Scuze, ăsta nu e un eufemism.
- La propriu, el... - Ştiu.
Vor fi şi alte seri pentru băut ceva.
Între timp, datele lui Sherlock aşteaptă.
Ce crezi că faci?
Cred că meşteresc iar la încuietoare.
Tot faci asta... mi-ai cerut să vin aici,
şi apoi nu răspunzi când sun la uşă.
De ce meştereşti la încuietoare atât de zgomotos?
De ce nu-ţi anunţi poziţia craniului unui pistolar care aşteaptă.
Ce voiai să-mi arăţi?
- O noapte productivă? - Foarte.
Dacă norocul e de partea noastră,
căpitanul Gregson şi omul său ar trebui să-l prindă pe ucigaş.
Kitty mă va anunţa imediat.
Să înţeleg că toate astea te-au ajutat să-l găseşti?
"Cunoaşte-ţi duşmanul ca pe tine însuţi", Watson.
Aşa cum am suspectat când i-am cerut ajutorul lui Margaret Bray,
hoţul nostru e atât un specialist în meseria sa,
cât şi elev al trecutului său.
Am mai identificat 3 arhive,
care cred că au fost jefuite de acelaşi individ.
În zilele premergătoare fiecărui jaf,
inclusiv cel de la Biblioteca de pe strada 39,
cineva s-a semnat în catalogul de oaspeţi sub aliasul René Duchez.
Crezi că hoţul îl folosea să verifice locaţiile.
Duchez a fost un membru al Rezistenţei franceze
care a furat harta Zidului Atlanticului al Germaniei,
fortificaţiile lor de pe coasta de vest a Europei.
Iar harta asta a fost crucială pentru invazia aliată din Normandia.
E o specialitate cam ciudată pentru un hoţ, nu?
- Hărţile. - Absolut deloc.
De fapt, toată istoria poate fi văzută prin perspectiva
celui care a furat hărţile.
Fiecare descoperire, fiecare război, ascensiunea şi decăderea imperiilor,
toate transformate în spionaj cartografic.
Această intrigă e cea care crează atracţia
care alimentează nebunia colecţionarilor.
Hoţul nostru se imaginează
un discipol al acestei măreţe tradiţii,
aşa că mi-a trecut prin cap... ori e colecţionar el însuşi,
ori îşi vinde războaiele la alţi entuziaşti.
Colecţionarii n-au tendinţa de a-şi murdări mâinile,
- deci presupun că e un vânzător. - Am început cu aceeaşi presupunere.
Ar avea nevoie de un loc pentru ca clienţii săi
să-şi primească bunurile, nu-i aşa?
O afacere de faţadă, poate?
Ştim că-l admiră pe René Duchez,
aşa că am verificat afaceri numite ca atare, şi...
...voila!
Un magazin de rame din Brooklyn numit "Atlantic Wall Décor".
Asta n-ar fi convingător ca atare.
Dar proprietarul magazinului, Stuart Zupko,
a fost cândva student la cartografie.
A primit prima condamnare pentru furt în 2007.
Se pare că şi-a cultivat o nişă.
- Ce este? - E Kitty.
Poliţia l-a găsit pe dl Zupko.
Ăsta e un lucru bun, nu-i aşa?
Veştile bune sunt că se pare că Zupko era omul nostru.
Am găsit toate hărţile furate de la bibliotecă.
Inclusiv harta Bray.
Era singura care era desfăcută.
Zupko trebuie să fi stat aici.
Evident, examina harta când a fost ucis.
Sau o prezenta unui cumpărător.
Asta ar avea noimă.
Nu sunt semne de intrare forţată.
Dar, dacă Sherlock avea dreptate,
dacă jaful de la bibliotecă chiar a fost despre harta Bray,
şi dacă despre asta e vorba,
atunci de ce ar lăsa harta în urmă ucigaşul lui Zupko?
Pentru că asta nu e harta Bray.
E un fals.
Sigur pare reală, nu-i aşa?
Ajută că hârtia e de vârsta potrivită.
E de vreo 225 de ani, mai mult sau mai puţin.
- Dar sunteţi siguri că e un fals. - Dl Holmes şi-a dat seama imediat.
Hărţile de genul ăsta erau gravate pe plăci de cupru,
şi apoi erau tipărite pe hârtie folosind o presă.
Poţi simţi unde hârtia e uşor ridicată unde e cerneala,
pentru că acolo cuprul a fost cioplit.
Chestia e... că cineva a şters o imagine diferită de pe hârtie,
şi apoi a folosit-o să-şi facă propriul fals.
Va trebui să te cred pe cuvânt.
Am avut un expert care a făcut nişte teste.
A determinat că cerneala a fost produsă în anii 1940,
cu câţiva ani înainte ca bunicul tău să împrumute harta bibliotecii.
Nu înţeleg.
Spui că le-a dat un fals?
Că a fost un fals în tot acest timp?
E o posibilitate.
Nu ştiu ce să spun.
Evident, n-ar fi dat-o bibliotecii cu bună ştiinţă.
Ce-ar fi avut de câştigat?
Doar ca să fie clar, dră Bray,
nimeni nu încearcă să vă facă de râs pe dvs sau familia dvs.
Motivul pentru care vă spunem asta e pentru că...
ultima persoană care a mânuit harta aia e moartă.
Există o teorie care sugerează
că Stuart Zupko a fost angajat s-o fure.
Apoi, când cumpărătorul şi-a dat seama că era un fals, l-au omorât.
Dacă avem dreptate, cumpărătorul încă s-ar putea să caute
harta adevărată, care ultima oară a fost în posesia familiei dvs.
Spuneţi că sunt în pericol?
Spun că ar trebui să fiţi atentă.
Dacă vedeţi ceva neobişnuit,
sau dacă cineva încearcă să vă contacteze,
ar trebui să ne sunaţi.
Am fost destul de discretă pentru tine?
Iar am meşterit încuietoarea.
Aşa e.
Mi-ai cerut să vin aici, aşa că de ce am sentimentul
că întrerup ceva?
Acum putem spune cu o certitudine rezonabilă
că Stuart Zupko l-a omorât pe paznicul de la Biblioteca pe strada 39.
Dacă am dreptate că el a fost omorât
de unul din clienţii săi obsedaţi de hărţi,
se cuvine să-i identificăm, nu-i aşa?
Ar trebui să fie colecţionară de hărţi?
Am vorbit cu câteva dintre cele reputabile case de licitaţii din oraş,
şi am descoperit că harta Bray a fost la origine
o planşă dintr-un atlas numit "Virginia lui Smythe".
Edward Smythe, primul topograf american care a desenat hărţile,
e în prezent în mare vogă.
Procesul dezmembrării atlaselor şi vânzarea hărţilor individuale
a fost o practică comună printre colecţionari.
Asta, în schimb, a creat o piaţă şi mai lucrativă
pentru reasamblarea cărţilor.
Cât valorează "Virginia lui Smythe" refăcută?
Mult mai mult decât suma părţilor sale.
Câteva milioane, cel puţin.
Dacă cineva era aproape de completarea copiei sale...
Ar explica de ce acelei persoane i-a păsat numai de harta Bray.
Există un colecţionar pe nume Austin Cornblatt.
A încercat să asambleze o copie a atlasului.
A pariat foarte agresiv pentru planşe la câteva licitaţii.
Ar putea fi un suspect viabil.
Dacă nu, ne-ar putea da nişte sugestii
legate de alţii care le-au căutat.
Asta tot nu explică...
Mai devreme în dimineaţa asta,
am iniţiat un dialog cu dl Cornblatt sub false pretenţii.
Vorbeşti în prezent cu Amber1776,
o umilă specialistă în istoria Americii,
care a fost dornicî să-şi completeze colecţia.
Îmi plac sporturile nautice şi oamenii serioşi.
- Eşti un borcan cu miere. - Sunt un patriot.
Şi în ultimele noastre replici,
am mutat cu dexteritate conversaţia
să-l conving să mă lase să văd o copie a atlasului său.
- Îmi arată "Virginia" lui... - Am înţeles.
Am sperat să am veşti de la el înainte de sosirea ta,
dar depinzând dacă e sau nu căsătorit,
sau dacă o lasă sau nu pe soţie la calculatorul său,
ar putea dura o vreme.
Unde e Kitty?
Face aprovizionarea cu consumabile. Am nevoie de capse.
Ai cam alergat-o în ultima vreme, nu-i aşa?
Pe Kitty.
Instruirea mea nu e pentru cei slabi de inimă, Watson.
Ştii asta.
În ultima vreme încearcă să aibă o viaţă socială,
aşa că ai putea s-o iei mai uşor.
Ia-ţi propriul protejat, Watson.
Zic şi eu, cred că e un pas bun pentru ea.
Dacă e vorba să-i dai ceva mai mult timp liber,
atunci sunt dispusă s-o las mai moale.
Şi n-o să dau fuga să-ţi cumpăr capse sau altceva,
dar dacă lucrezi la un caz, şi ai nevoie de o a doua
pereche de ochi şi de cineva cu care să vorbeşti, mă poţi suna.
Nu puteam înainte?
Normal că ai fi putut...
Mi-ai cerut să fac parte din viaţa ei,
să o ajut să înveţe...
E Cornblatt.
Regretă să mă anunţe
că nu mai are "Virginia lui Smythe" neterminată.
A renunţat la acel hobby
şi a vândut-o unui cumpărător anonim acum câteva luni.
A primit un preţ ridicol de ridicat pentru el, şi vrea ca Amber să ştie.
Dacă nu ştim numele cumpărătorului,
cum îi va mai trimite Amber poze deşucheate?
Ai subestimat hotărârea ei.
Austin Cornblatt.
Sunt detectivul Marcus Bell, NYPD.
Ai avut azi mai devreme o discuţie online
cu cineva numit Amber1776?
Doamne!
Te rog, nu-mi spune că avea mai puţin de 18 ani.
Amber sigur nu e cine s-a prezentat a fi.
Viaţa mea s-a terminat.
Mai încet, dle Cornblatt.
N-ai niciun fel de probleme.
N-ai făcut nimic ilegal.
Ai spus că ai vândut un atlas numit "Virginia lui Smythe"
unui cumpărător anonim.
Glumeşti!
Chiar era interesată de asta?
Poliţia încearcă să-l localizeze pe cumpărător.
Am dori permisiunea ta să verificăm transferurile tale bancare,
informaţiile de transport, orice ai putea avea
care ne-ar ajuta să-l identificăm pe cel care a cumpărat atlasul.
Şi dacă vă ajut?
Nu va ştii nimeni despre Amber?
Totul va rămâne între noi.
Vă pot da mai mult decât înregistrări bancare.
Am fost contactat de o firmă de avocatură.
O să vă dau numele ei.
Au acţionat ca intermediari pentru vânzare.
Îşi cere scuze din nou şi jură din nou
că a transmis mesajul nostru despre atlas şefilor ei.
Cineva va veni curând să vorbească cu noi.
Aterizează un elicopter pe acoperiş.
Nu poţi auzi asta, nu-i aşa?
De fapt, pot.
E un Sikorsky S-92, un model din 2010.
Rotorul trage un pic spre stânga.
Faci mişto de ceea ce nu înţelegi.
Ai un auz fantastic, înţeleg.
Grupul ăsta de la cafenea...
de care ţi-a pomenit... Kitty.
- Ţi-a spus şi despre ei? - Detaliat.
E ceva în neregulă cu ei?
E un tânăr printre ei.
Bine, deci îl place pe tip.
S-ar putea să fi văzut o bucăţică dintr-un sms,
- absolut neintenţionat, înţelegi? - Dumnezeule!
Ai ţinut-o ocupată intenţionat!
Dră Watson?
Dle Holmes.
Sharon Tavener.
Sunt unul dintre parteneri.
Scuze că v-am făcut să aşteptaţi atâta.
Ne-aţi prins în dezavantaj.
Acum ne-am adunat cu toţii.
Vă rog, urmaţi-mă.
Sherlock Holmes, Joan Watson.
William Hull.
Numele vă e cunoscut.
- Da? - Într-adevăr.
William Hull, magnat imobiliar.
Un om ale cărui monstruozităţi eponime
au zgâriat cerul Manhattan-ului de decenii.
Am fost informat despre dvs.
Nu dezamăgiţi.
Vă rog.
Elicopterul dvs a aterizat pe acoperiş?
N-aţi aşteptat ca avocaţii dvs să-şi dea seama cine suntem.
Aţi vrut să fiţi aici personal.
Voi doi aveţi o adevărată reputaţie.
M-am gândit că meritaţi o întâlnire faţă-n faţă.
Evident, dvs aţi fost cumpărătorul anonim
al atlasului lui Austin Cornblatt.
L-am adus cu mine pentru că aţi spus recepţionerei
că eraţi interesat de el. Îl vreţi?
Luaţi-l. E al vostru.
De fapt, suntem mai interesaţi de harta pe care o conţinea.
Cea pe care familia Bray a dat-o bibliotecii, nu-i aşa?
- Ştiţi de ea? - Mă uit la ştiri.
Ştiu că cea care a apărut e un fals.
Sunt interesat de original, la fel ca voi.
Să aud că familia Bray a deţinut o copie
a fost singurul lucru pe care l-am aflat.
Acesta e celălalt motiv pentru care sunt aici.
Aş vrea să vă angajez s-o găsiţi pentru mine.
Dle Hull, cunoaşteţi un bărbat pe nume Stuart Zupko?
Hoţul. Cel mort.
Vă întrebaţi dacă i-am făcut aceeaşi ofertă?
N-am făcut-o. Nici măcar n-am auzit de el înainte de ziua de ieri.
Aveţi cuvântul meu.
Acum, că avem cuvântul dvs...
Am o informaţie care cred că v-ar putea ajuta cu cazul vostru.
O informaţie despre o anumită terţă parte.
O terţă parte cu propriile desene ale hărţii.
Şi motivul pentru care până acum
v-aţi ignorat spiritul civic şi aţi păstrat informaţia pentru dvs?
Pentru că nu pot fi sigur că ei sunt în spatele la toate astea.
M-aş putea expune la un proces.
Haideţi, gândiţi-vă.
Dacă aveam ceva de-a face cu crimele,
aş fi fost atât de prost încât să mă identific în faţa voastră?
Le-aş fi putut spune avocaţilor mei să vă trimită la plimbare.
Aşa că, hai, lucraţi pentru mine.
Dacă am dreptate despre cealaltă parte,
nu veţi face doar un purcoi de bani.
Veţi aduce un criminal în faţa justiţiei.
Nu asta contează cu adevărat?
- A fost ceva neaşteptat. - Dar satisfăcător, nu?
Să-l sunăm pe căpitanul Gregson?
Ca Hull şi tovarăşii săi să poată nega
că întâlnirea a avut loc? Care-i rostul?
A spus-o singur.
Ar putea ştii cine l-a angajat pe Zupko.
Prostii! Dacă ştia, ar fi dat poliţiei informaţia aia,
la fel cum a cumpărat atlasul. Anonim.
Nu. Adevăratul scop al acestei întâlniri
a fost să ne cumpere ca aliaţi.
Ştie că căutăm harta Bray.
Şi, în cazul în care o găsim, vrea să se asigure că i-o dăm lui.
Dacă ideea achiziţionării hărţii e pentru a completa atlasul,
de ce s-a oferit să ne dea copia lui?
Pentru că ideea nu e completarea atlasului.
Evident, nu-i pasă de valoarea lui ca obiect de colecţie.
Şi, dacă e irelevant pentru el,
prezic că e la fel de irelevant pentru terţa parte menţionată.
Atunci de ce ar vrea-o unul din ei?
Harta Bray e veche.
Şi, pentru că e veche, e valoroasă.
Dar nu asta e ideea.
Gândeşte-te... ce e o hartă dacă nu o înregistrare?
E o bucată de pergament împroşcată cu informaţie.
Nu harta fizică o urmăresc.
Ci informaţia.
Văd râuri...
şi dealuri, nişte oraşe.
Presupun că se califică ca informaţie,
dar e importantă în 2014?
Asta e întrebarea, nu-i aşa?
Din păcate, asta nici măcar nu e harta care e importantă.
E o scanare a uneia pe care biblioteca a avut-o.
Care ştim că e un fals.
Am crezut că Stuart Zupko a fost ucis
pentru că procurase o hartă care n-avea valoare de colecţie.
Acum cred că a murit pentru că harta n-avea nicio valoare informaţională.
Dar e o copie.
N-ar fi trebuit ca toată informaţia să fie la fel?
Ar fi trebuit.
"Ar fi trebuit" sunt cuvintele cheie.
Cred că originala hartă Bray, indiferent unde e acum,
include date pe care falsul nu le are,
date pentru care merită să omori.
Trebuie să aflăm ce-i lipseşte falsului.
Cum?
Cum spuneai, originalul nu poate fi găsit.
N-avem cum să le comparăm.
E doar parţial adevărat.
Dra Bray a fost amabilă să ne dea aceste fotografii.
Toate includ imagini ale hărţii.
Şi toate au fost făcute înainte de 1940.
Expertul care a analizat falsul
a spus că a fost făcută folosind cerneală din anii 1940.
Dacă ne uităm la pozele din anii 1920 şi 1930...
Putem presupune că ne uităm la original.
Niciuna din trăsăturile hărţii...
Dar, cu o cercetare minuţioasă,
discrepanţele ar putea ieşi la iveală.
Trebuie să răspunzi?
- Nu, nu cred că vrea. - De unde ştii?
Pentru că aveam mult de lucru, şi foarte puţin timp la dispoziţie.
- Sunt aici. Pot ajuta. - Şi mă vei ajuta.
Dacă-mi sună telefonul?
Am nevoie de permisiunea ta să răspund?
Tu nu eşti protejata mea.
Aş vrea să merg la toaletă.
Doar dacă vreunul din voi n-are vreo obiecţie.
- Nu poţi face asta. - Ce nu pot face?
Nu poţi face poliţie cu ea. Nu-i poţi spune cu cine poate vorbi.
O antrenez.
Ca să fie o ascetă? Ştiu ce părere ai despre complicaţiile romantice.
Crezi că dragostea e o prostie. Bine.
Mă rog. Dar dacă e tipul pe care-l place...
Atunci va suna iar!
Iar şi iar!
Ăsta e exact genul de prostie pe care-l făceai cu mine.
Aveam nevoie de spaţiu, şi ea la fel!
Pentru că sunteţi la fel.
Situaţiile voastre sunt identice.
Da! Erai o pustnică când te-am găsit în Londra.
De-abia te puteai uita în ochii mei pentru că eram bărbat,
şi un bărbat te-a rănit atât de groaznic, da!
Mi-ai spus de multe ori că te-ai gândit să-ţi faci rău.
Da, da, înţeleg acum.
Tu şi cu ea sunteţi practic identice.
Mersi că m-ai ajutat să văd asta. Mulţumesc.
Presupui că mă amestec din motive egoiste.
- Tot ce vreau să fac e s-o... - S-o protejezi.
A străbătut cale lungă, Watson.
A străbătut o cale foarte lungă.
Şi mult din progresul ăla e dovada marii ei puteri.
Da. Dar îndrăznesc să spun că am ajutat şi eu.
Aşa că, dacă vreun flirt va merge prost,
- şi dacă va fi rănită cumva... - Te va răni şi pe tine.
Înţeleg de ce ţi-e teamă, dar şi ăsta e un progres.
Înţelegi asta, nu?
O să fac copii ale hărţii Bray şi ale fotografiilor.
Am putea munci mai rapid dacă o facem independent.
Aseară ne-am întrebat...
“Cu ce e harta Bray diferită faţă de fals?”
Evident răspunsul e pentru a-mi băga lumina-n faţă.
Am petrecut câteva ore comparând imaginile falsului
cu acele fotografii furnizate de Margaret Bray.
Şi, din câte pot spune, originalul şi falsul sunt identice.
Atunci teoria ta a fost greşită.
Informaţia din original nu e ceea ce o face atât de valoroasă.
Teoria mea a fost corectă.
Răspunsul a fost greşit. Ar fi trebuit să ne întrebăm,
“Cum diferă harta Bray faţă de realitate?”
Asta e o descriere actuală a pământului din harta Bray.
Asta e harta Bray.
Toate se aliniază destul de perfect.
Edward Smythe a fost un bun creator de hărţi.
Colecţionarii au dreptate să râvnească munca sa.
Dar greşeşti... nu se aliniază perfect.
Observă această mică secţiune din râul Spotswood,
unde, la un moment dat în ultimii 220 de ani,
râul şi-a schimbat cursul.
Şi de ce e asta atât de important?
Pentru că un cazinou indian va fi construit chiar aici.
Acum...
va fi primul din stat dacă, într-adevăr, va fi terminat.
Obstacolele reglementărilor unei astfel de propuneri
sunt de pe vremea lui Pazvante Chioru'.
Iar ceea ce vedem aici ar putea distruge proiectul.
Tratatul care stabileşte această rezervaţie
defineşte graniţa de est ca fiind râul Spotswood,
şi citează chiar această hartă ca sursă.
Pe vremea aia, râul îşi schimba direcţia mai mult spre vest.
Ceea ce înseamnă că locul propus al cazinoului
nu e deloc în rezervaţie.
Nu pot construi acolo.
Datorită problemelor topografice,
niciun alt loc din rezervaţie nu e bun.
Astfel, motivul vânării adevăratei hărţi Bray devine clar.
Ea, spre deosebire de un fals, ar fi admisibilă în tribunal.
Şi, foarte probabil, va fi sfârşitul unei tentative de un miliard de dolari.
Ce au toate astea de-a face cu William Hull?
În afară de proprietatea din New York,
deţine câteva cazinouri în Atlantic City.
Un cazinou în Virginia l-ar lăsa fără afacere.
Crezi că Hull e ucigaşul?
Sunt aproape sigur că nu e.
Nu are niciun motiv să fure harta Bray.
Dacă ar fi ştiut că era la Biblioteca de pe strada 39,
avocaţii lui ar fi trimis o citaţie.
Atunci, cine?
Voi sunteţi cei care aţi cerut să mă vedeţi?
Leon Moody, director general.
Sherlock Holmes. Eu şi colegele mele
- suntem consultanţi pentru NYPD. - Sunteţi cam departe de casă.
Când două crime au fost comise, mergem unde ne duce cazul.
Nu eşti doar director general acii.
Eşti şi preşedintele Comisiei de Jocuri de Noroc Algonquian, nu?
Aceeaşi comisie care finanţează
eforturile tribului Powhatan de a construi un cazinou în Virginia.
Doi bărbaţi au fost ucişi săptămâna asta
pentru că încercau să fure o hartă dintr-o bibliotecă
care ar fi putut submina acel proiect.
Dacă ne ajuţi să identificăm răufăcătorii, ai cuvântul nostru
că nimeni nu va ştii că informaţia a venit de la tine.
Aveţi un drum lung până-n oraş. Ar fi bine să porniţi.
Dacă pun o întrebare mai întâi?
Am venit aici înaintea asociaţilor mei,
şi, în timp ce treceam pe lângă mesele tale de blackjack,
nu m-am putut abţine să nu fac înregistrările astea.
- Trebuie să le ştergi. - Sunt deja salvate.
Am observat cât de rar apăreau cărţile mari.
Sunt aproape un sfert în fiecare pachet,
dar în filmările mele, nu le văd atât de des.
M-a făcut să mă întreb. Dacă cazinoul,
să zicem, ar fi scos câţiva regi şi regine
din fiecare din cele 6 pachete folosite?
Casa n-ar trebui să plătească pentru blackjack atât de des.
E doar un mic exemplu, dar avem colegi la FBI
care ar fi mai mult decât dispuşi să arunce o privire,
şi dacă vă vor închide pentru o singură zi...
cât de mult ai putea pierde?
Cerem doar un nume.
Veniţi cu mine.
- Ăla e... - Originalul?
Tu ce crezi?
După cum probabil ştii,
ăsta e al doilea fals pe care l-am văzut în tot atâtea zile.
Nu e la fel de bun ca celălalt, dar totuşi...
De ce ne arăţi asta?
Eu şi asociaţii mei ne-am dat seama numai acum câteva săptămâni
că harta Comitatului King James era la biblioteca aia.
Credeam că era reală.
Ştiam că ar putea fi folosită împotriva noastră,
aşa că am aranjat să ne fie făcută asta.
Urma să plătim pe cineva de la bibliotecă
să o schimbe pe a noastră cu a lor.
Nimeni nu trebuia să fie rănit.
Dacă cineva făcea citaţie pentru hartă...
avocaţii lui William Hull, de exemplu...
interesele voastre ar fi fost protejate.
Cineva ar fi descoperit că harta era un fals,
iar planurile pentru cazinou ar fi mers mai departe.
Vă puteţi imagina supriza noastră când am văzut ştirile săptămâna asta.
Altcineva furase deja harta, un paznic fusese omorât.
Apoi harta a apărut, numai că poliţia a spus că era un fals.
Ne-am dat seama că ne chinuisem absolut de pomană.
Eşti binevenit s-o iei. N-am făcut nimic ilegal cu ea.
Ştiu că sperai la un nume, dar pot presupune măcar
că vei şterge acele filmări?
Colegii noştri de la FBI
nu vor auzi nimic de practicile tale îndoielnice.
Evident, sper ca harta adevărată să nu apară niciodată.
Avem mult de lucru la cazinoul din Virginia.
Dar două crime?
Aş vrea doar să vă fi putut ajuta mai mult.
De fapt, ai fost de mai mult ajutor decât îţi dai seama.
Cred că ştiu cine l-a omorât pe Stuart Zupko.
Kitty, nu?
Ţi-l aminteşti pe căpitanul Gregson.
Dl Holmes a spus la telefon că aţi descoperit
un alt fals al hărţii familiei mele.
O să-ţi arătăm.
Dră Bray...
Sigur pare autentică.
E, de fapt, o reproducere necizelată.
Falsificatorul n-a avut acces la original.
A făcut tot ce-a putut folosind scanările de înaltă rezoluţie
pe care Biblioteca din strada 39 le-a pus pe site-ul lor.
Şi de unde a apărut asta?
A fost comandată de un grup care încearcă să construiască un cazinou.
Erau îngrijoraţi că originalul le-ar putea distruge proiectul,
aşa că au plănuit să-l discrediteze, înlocuindu-l cu aceasta.
Vrei să ştii unde va fi cazinoul?
Chiar aici.
Familia ta încă deţine pământ lângă rezervaţie,
pământ care ar putea valora sute de milioane de dolari,
dar numai dacă cazinoul mergea mai departe.
Ar fi fost hoteluri, restaurante...
Case de amanet, cămătari...
Ştiai de harta bunicului tău
şi de problemele pe care le-ar provoca dacă oamenii ar observa.
Oameni ca, William Hull.
Totul a început când biblioteca a pus o scanare a hărţii pe internet.
Nu puteai s-o furi şi s-o faci să dispară.
Trebuia să pui la îndoială trecutul celei originale.
Aşa că ai comandat acest fals.
Asta e harta găsită la locul uciderii lui Stuart Zupko.
Scuze, sugerezi că...
că am avut ceva de-a face cu ce i s-a întâmplat?
Ai spus că...
harta care a fost furată,
a fost falsificată în anii 1940.
Cum se poate s-o fi comandat? Nici măcar nu mă născusem.
Ca chestie,
am spus că cerneala a fost produsă în anii 1940.
Harta pe care a furat-o Zupko,
cea care era în bibliotecă de ani de zile,
era articolul veritabil până la urmă.
L-ai însărcinat pe el să o obţină pentru tine.
Apoi ai dus-o la un falsificator, cu instrucţiuni să creeze o copie
care ar fi făcut-o să arate că a fost făcută acum 70 de ani.
Apoi l-ai omorât pe Stuart Zupko.
Ai lăsat falsul la locul crimei,
să pară o predare care s-a dus pe apa sâmbetei.
Sunt foarte puţini oameni în New York
care ar fi putut realiza aşa ceva.
Ai avut nevoie de cineva din şcoala veche.
De cineva ca...
Franco DeMasi.
I-am arătat poze cu ce i-ai făcut lui Zupko
şi şi-a dat seama că ar putea fi următorul.
Încheie o înţelegere chiar acum.
Un criminal de carieră îţi spune că eu l-am angajat.
Ştie că asta vrei să auzi, şi tu începi să arunci cu acuzaţii?
După ce dl DeMasi şi-a terminat treaba,
ţi-a returnat originalul.
Pe care, desigur, l-ai distrus.
Dar când faci un fals folosind plăci de cupru,
îţi ia mult mai puţin timp să faci două copii, în loc de una.
Şi-a dat seama cât de valoros era originalul.
aşa că a făcut un al doilea duplicat să ţi-l predea.
Dar l-a păstrat pe cel real pentru el.
Acesta e cel real.
Harta asta are urme de mucegai pe ea,
ceea ce dovedeşte că a stat într-un sertar
în Biblioteca de pe strada 39 timp de zeci de ani.
Are şi amprentele tale pe ea.
Presupun că zbori mult.
Programul de călătorii căruia i-ai dat amprentele?
Are legătură cu sistemul nostru.
Per total, cuvântul lui DeMasi împotriva cuvântului tău
sună destul de bine.
O să stai acolo, sau o să mă ajuţi?
Ia loc.
Watson m-a făcut să înţeleg că-ţi datorez scuze.
Poate ai observat, dat te-am ţinut destul de ocupată în ultima vreme.
Unele comisioane erau... sub nivelul tău.
Ai fost foarte clar legat de toate astea în Londra.
Mi-ai spus că va fi muncă inutilă din când în când.
Sunt conştient de tânărul de la cafenea.
Zachary.
Ştiu că ai creat un raport cu el,
şi că el, în felul său domol,
te curtează.
Am fost îngrijorat.
Deci...
Te-am ţinut ocupată.
Asta a fost o greşeală.
Am văzut progresul pe care l-ai făcut în ultimele luni cu mare mândrie.
Şi ai străbătut o cale foarte lungă.
Ar fi trebuit să am încredere în tine...
să continui acel progres.
Ştiam.
Ce ştiai?
Mi-am dat seama că...
ai aflat de Zachary.
Ştiam că de asta mă ţineai ocupată.
Dar am fost bucuroasă.
Însă mi-a fost şi teamă.
Zachary e dulce, el e...
Şi mă place.
Ce-ai făcut m-a făcut să mă simt...
foarte protejată...
...şi foarte iubită.
Aşa că nu te mai simţi mizerabil.
Am nişte îngheţată pentru noi.
Watson s-a oferit să aibă un rol mai mare în colaborarea noastră,
ca să-ţi dau mai mult timp liber.
O să-i accept oferta.
Cum alegi tu să-ţi petreci acel timp...
depinde în întregime de tine.
Acest Zachary...
are o aversiune faţă de insecte?
Ai spus că o să-l laşi în pace.
E o expoziţie entomologică la Muzeul de Istorie Naturală.
M-am gândit ca noi doi să mergem acolo în după-amiaza asta.
Dacă prietenul tău e liber,
poate i-ar plăcea să meargă cu noi.
O să-l sun.
Şi o să aflu.
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == elder_man
Sync by happypeople