N-ar trebui să dureze mai mult de o oră, bine?
Ultima oară au fost 20 de minute. Înainte de asta,
a fost doar o secundă. O luăm înapoi aici.
Obsesia ta legată de timp explică de ce experimentul merită osteneala.
Îţi garantez că producerea unui bec artizanal
nu merită costul unui nou panou electric.
Mă momeşti.
Nu s-a mai auzit de un bec cu arc de xenon atât de mare.
Dacă creaţia mea avea succes,
fiecare beneficiu mental al luminii solare
ar fi fost al nostru să ne bucurăm de el la orice oră din zi şi noapte.
Zi şi noapte fiind concepte care ar deveni
lipsite de sens între aceşti pereţi.
N-a funcţionat, şi nu-mi pot găsi nicăieri noua eşarfă.
Cea colorată? Am aruncat-o.
Era acoperită de bucăţi de banană şi salivă.
Nu că mi-aş aminti.
Incidentul cu şerpi veninoşi de săptămâna trecută.
Am avut nevoie de o compresă.
Şi mi-ai folosit...
Mama mi-a dat eşarfa aia.
Voiam s-o port la prânzul nostru de mâine.
- Asta e curios. - Ce anume?
Deşi este o practicantă entuziastă a opiniilor materne,
Mary Watson este şi un model de consecvenţă.
De obicei nu cinaţi decât în a treia luni din lună. Ce s-a schimbat?
Tot ce ştiu e că părea nefericită când a sunat,
aş că m-am gândit că aş avea de câştigat
dacă aş purta cadoul pe care mi l-a dat.
Atunci ţi-am făcut un serviciu. Când s-ar fi confruntat
cu profunzimea erorii sale de stil, ţi-ar fi pus
gustul la îndoială, şi implicit pe al ei, deci...
Ştii ceva? Du-te şi repară lumina.
Îţi jur, e mare ciudat. Ca şi cum
chiar ar fi trebuit să cred că Dennis s-a întâmplat să meargă
în acelaşi club ca şi mine în seara asta? Îţi spun,
într-o zi o să-mi găsească scheletul
rezemat de canapeaua lui.
Stai puţin! Urăsc cântecul ăsta şi parcă m-am rătăcit.
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == elder_man
Hei! Eşti bine?
Dumnezeule!
Aţi ajuns rapid.
Eram deja treji când ai trimis mesajul.
Ne culcăm devreme, ne trezim devreme.
O viaţă fără electricitate are anumite avantaje.
Ce avem aici?
Condus imprudent, se pare.
Victima e Allie Newmeyer... o studentă din Yonkers.
Dată fiind maşina, hainele, aş spune că s-a rătăcit
în drumul spre casă de la petrecere, a trecut pe roşu,
a tamponat făptaşul, iar el i-a spart capul.
Transferul de vopsea ţi-a dat ceva?
Înălţimea şi culoarea ne spun
că suntem în căutarea unei dube albe sau a unei camionete,
dar asta e tot ce ne spune legat de cine căutăm.
Fără camere, fără martori.
Cu toate acestea, se pare că deţii controlul.
Cerşeşti ajutor?
De la ce? De la emiterea unui mandat de urmărire?
O cercetare mai minuţioasă a cartierului?
Cu tot respectul, dacă notezi noutatea sau complexitatea,
această scenă a infracţiunii nu se prea leagă, nu-i aşa?
- Uită-te la cadavru. - Dle detectiv...
Vrei să arunci o privire asupra cadavrului?
N-ar fi fost mai simplu să ne spui, pur şi simplu?
Ce?
Femeia asta n-a fost doar omorâtă.
Se transforma rapid într-o mumie.
Sezonul 3, Episodul 17 == T-Bone and the Iceman ==
N-o să vă vină să crezi ce i-a făcut asta.
- Substanţă de răcire? - Substanţă de răcire.
- Laboratorul v-a dat rezultatele? - Nu, dar am mai văzut înainte.
Un reparator de aere condiţionate a venit la Urgenţă.
Golea un condensator, şi nişte lichid i-a căzut pe braţ.
Eu am ştiut, pur şi simplu.
Nu te îmbufna. Spune-ne ce tip.
R22. O treabă urâtă.
A provocat degresarea medicală pe care o vedeţi acolo.
Nu e un mod rău de a suge fiecare strop
de umiditate din carnea de om.
Ar fi fost agonizant, dacă nu era deja moartă.
Deci şi tu ştii ordinea evenimentelor.
Musculatura ei facială era lăsată, ceea ce înseamnă
că nu suferea în momentul morţii.
Îţi pot spune bănuiala mea despre arma crimei dacă vrei.
O cheie de roţi veche. E puţină rugină în rană.
Judecând după unghi, aş spune că căutăm
un tip masiv, dreptaci... înalt, puternic.
N-ar trebui să fie mai mult de un milion de oameni
care să se potrivească acelei descrieri în New York.
Cadavrul şi hainele erau pline de praf.
Nicio amprentă. Aş vrea să-ţi mai pot spune
ceva care să îngusteze căutarea.
Amestecul răcitorului ar putea fi suficient.
Nu pot fi prea mulţi oameni
care să aibă asupra lor cantităţi mari de R22.
Va trebui să alcătuim o listă a afacerilor care se ocupă
de stocuri de răcitor... companiile de reparaţii de aere condiţionate,
uzine chimice şi, fireşte, orice depozite de distribuţie de hrană
din vecinătatea accidentului. Mergem?
Tu ar trebui s-o faci. Eu nu pot.
Iau prânzul cu mama, ţii minte?
Nu mai fii aşa sumbră.
Eu sunt cel care trebuie să sorteze mii de ambalatori de carne din Bronx.
Tu trebuie doar să te lupţi cu un mic vegetarian.
Mamă, nu mi-ai primit mesajul? Ţi-am spus că o să întârzii.
Am avut o programare la coafor. N-am putut s-o mut.
Şi tu eşti ocupată?
Da, un caz nou, dar o să discutăm altădată.
Probabil că ăsta nu e cel mai bun loc.
E numai bun. Trebuie să plec, aşa că o să trec la subiect.
- Trebuie să vorbeşti cu fratele tău. - De ce?
- Are o aventură. - Ce?
Au trecut şase luni de la nuntă, şi deja face asta.
O să-şi distrugă căsnicia.
Asta de unde ai mai scos-o? A spus el ceva?
Ştii că am fost să-i văd acum două săptămâni.
El părea fericit, Gabrielle părea fericită.
Ca proaspeţii însurăţei, dar...
Într-o zi am luat o maşină să fac cumpărături la Faneuil Hall.
Când m-am întors, l-am văzut pe Oren sărutând o femeie blondă pe alee.
Şi ce-a spus?
Nu i-am spus că l-am văzut.
- N-ai vorbit cu el? - N-am putut.
Oren n-a mai prea vorbit cu mine şi cu tata
după aventura tatălui tău, şi n-a fost vina mea.
Dar am înţeles.
E greu de vorbit despre asta.
Da, este, dar nu văd cum amestecul meu va îmbunăţi lucrurile.
Poate numai pentru tine.
Ce vrei să fac?
Pe tine te ascultă, Joan.
Poate te va asculta dacă o să-i spui să nu-şi distrugă viaţa.
Voi doi plecaţi?
O să presupun că aţi avut noroc în chestia cu imprudenţa la volan?
Da, i-am sunat pe marii vânzători şi cumpărători de R22,
şi am aflat că sunt mult mai puţine companii care vând
această substanţă anume faţă de câţi erau cândva.
În 1990, EPA a lansat o eliminare graduală pe termen lung
a acestui tip de răcitor purtat de ucigaşul nostru...
Ca parte a eforturilor de stopare a erodare a stratului de ozon.
Până în 2020, vânzarea şi producerea de R22
va fi în totalitate ilegală în SUA, iar în acest an va fi
o reducere obligatorie de 56%. Şi, după cum poţi bănui cu uşurinţă,
acest gen de presiune legală
a dus la preţuri ridicate pe piaţa neagră.
Şi ce? Afacerea cu răcitor e Vestul Sălbatic acum?
Nu chiar, dar un prieten de la FBI spune
că mulţi producători îşi depăşesc alocările,
şi vând surplusul pe sub mână.
Veştile bune sunt că şi furturile au crescut.
- Astea sunt veşti bune? - Păi, ne-a dat câteva piste.
Din 12 cazuri deschise, în două există declaraţii ale martorilor
care menţionează vehicule albe suspicioase.
Cât mă voi întâlni cu Watson la un patinoar, detectivul e
- pe drum spre piaţa de peşte. - Mă aştept
la multe mirosuri interesante, în caz că vrei să vii cu mine.
Nu, mulţumesc. Anunţă-mă ce afli.
Unde e tipul ăsta?
Raportul spunea că reclamantul se ocupă de acest loc de 12 ani.
Dacă asta mi-era soarta în viaţă, ar fi trebuit să mă provoci
să trec la acţiune cu un baston cu şocuri electrice pentru vite.
Nerăbdarea ta e neobişnuită.
Ce? Nu ţi-e frig?
Cum a fost prânzul cu mama ta?
Fratele meu are o aventură.
Oren are o aventură?
Da. Vrea să, nu ştiu, să rezolv situaţia, cred.
Cum e asta problema ta?
Nu este. Numai că sunt cea mai puţin ciudată persoană din familie.
Mama, tatăl meu vitreg, fratele meu...
toţi au problemele lor şi, uneori, au nevoie de un arbitru.
Începi să vezi înţelepciunea de a păstra
un ocean între tine şi rudele tale.
Corect, pentru că tu şi familia ta...
Voi aţi lămurit lucrurile. Corect. Nu e nimic ciudat la voi.
Noi n-avem nevoie de arbitri.
Dacă n-ar exista anomalia evoluţionistă
că un creier uman matur nu poate trece printr-un col uterin dilatat,
am putea scăpa în întregime de asocierea dintre părinte şi copil.
Îmi iubesc familia.
Te bucuri de o masă ocazională cu Oren
şi faceţi schimb de felicitări de Crăciun, dar motivul pentru care
eşti ofensată e noţiunea că cel mai subţire fir de ADN comun
face gimnastica sa extraconjugală responsabilitatea ta.
Familia e legătura care uneşte, dar în timp ce
un capăt susţine civilizaţia umană,
celălalt e un ştreang, răpindu-ţi individualizarea.
Poţi tăia legătura, Watson.
- Voi sunteţi poliţiştii? - Suntem consultanţi la NYPD.
Eu sunt Joan Watson. Acesta e Sherlock Holmes.
Sunteţi directorul acestui complex, dl Weissman?
Da. Kimmy mi-a spus că vreţi să vorbiţi cu mine.
Eu şi dra Watson anchetăm o crimă.
O crimă?
Avem o bănuială că hoţul care v-a furat containerele cu R22 luna trecută
se poate să fi bătut mortal o tânără.
Sunteţi amabil să ne arătaţi unde a avut loc jaful?
Acum câteva luni,
am venit să pun deoparte decoraţiile pentru Crăciun,
şi am găsit uşa larg deschisă.
Cred că tipul a plecat în grabă.
- Cine mai are acces aici? - Doar eu.
Aşa am ştiut că s-a întâmplat ceva.
Poliţiştii au spus că au meşterit încuietoarea.
Astea-s prostii, nu-i aşa?
Ai comis infracţiunea, apoi ai completat un raport fals.
Pardon?
Tu ai furat răcitorul. Aceste mici crăpături de aici...
Asta obţii când un amator încearcă să lovească o încuietoare.
Dinţii cheii sunt piliţi foarte, foarte ascuţit,
cheia e apoi introdusă în încuietoare,
loveşti cu oarecare putere...
prea multă putere în cazul ăsta... dar după aceea a trebuit să laşi
dovada unei infracţiuni, nu-i aşa?
Am cheia. De ce-aş vrea să fac ceva...?
Pentru că tu ai singura cheie.
Trebuia să fie o explicaţie alternativă pentru infracţiune.
Oricum, acest model are o bară laterală de închidere...
Nu poate fi forţat.
Asta a fost şaradă pentru a păcăli anchetatorii.
Ai raportat că s-au furat 25 de containere de R22.
Pe piaţa neagră se vinde cu vreo 200 de dolari containerul,
aşa că dacă scoatem datele bancare, o să găsim
un depozit de 4.000 de dolari pentru care nu poţi da socoteală?
N-am omorât pe nimeni.
Nu asta am sugerat noi.
Vrem să determinăm dacă cumpărătorul tău a făcut-o.
Recepţionera ta, Kimmy...
a spus că a observat o dubă albă parcată ilegal în dimineaţa jafului.
Ne poţi spune ceva folositor legat de asta?
Nu i-am aflat numele.
N-am un număr de telefon, un card de credit, nimic de genul ăsta.
Târgul a fost cu bani gheaţă, exact cum ai spus.
Era puţin mai bătrân ca mine,
un tip înalt şi alb.
A intrat de pe stradă,
şi mi-a făcut o ofertă, pur şi simplu.
- Era duba lui? - Da.
A vrut să-i livrez eu marfa,
dar mi-a fost teamă că era o înscenare,
aşa că i-am spus să vină chiar el să ia canistrele.
Dar îmi dăduse deja adresa.
O am scrisă pe undeva, prin birou.
- Era în Bronx? - Da, de fapt.
Ăsta nu e vehiculul în care a intrat Allie Newmeyer.
Totuşi, ai motive să crezi că prorprietarul său e ucigaşul nostru.
- Nu văd nimic. - Asta spuneam şi eu.
Are şapte ani vechime, dar e imaculată.
N-are numere de înmatriculare, zgârieturi sau pete.
Doar un miros vag de adeziv pe parbriz
pentru a sugera un abţibild cu "de vânzare" îndepărtat recent.
E parcată la adresa pe care ne-a dat-o dl Weissman.
Toate astea indică că este o înlocuire grăbită
a dubei în care dra Newmeyer a intrat azi-noapte.
Dar ce e locul ăsta?
Nu e niciun anunţ, nicio afacere.
- Crezi că tipul nostru stă ilegal? - Greu de spus.
Dar răspunsurile... stau în degetele noastre.
Stai! Lasă-mă să anunţ, să vedem dacă căpitanul crede
că avem destule pentru un mandat.
Sunt 12 grade.
Cât ai sta aici, ascultând plânsul unui copil lăsat nesupravegheat?
- Nu e niciun copil acolo. - Acum aud doi bebeluşi.
Nu e nicio grabă. Nu e nimeni aici.
N-avem niciun motiv să n-o facem ca la carte.
Ai respinge cu voioşie riscul de hipotermie acută?
Căpitane, mă auzi?
Aşteaptă. Vreau să încerc să prind un semnal mai bun.
Sherlock?
Nu pot fi surprins cu uşurinţă,
dar recunosc că nu mă aşteptam la asta.
Îi avem pe Folsom, Jenkins, Diener, Choi şi familia Narducci.
Ăştia sunt toţi sau mai sunt şi alţii?
De fapt, mai sunt încă zece aici, în Flushing.
- Am fost ocupaţi în ultima vreme. - Spune-ne, dle Misraki,
când firma ta de prelungire a vieţii semnează cu un client nou,
documentele tale explică că rămăşiţele lor congelate
vor sta cândva într-un frigider?
Ar trebui să-i păstrezi în chestiile astea, nu-i aşa?
Când un membru CryoNYC moare,
corpul lor e injectat cu o soluţie pe bază de glicol,
iar temperatura scăzută la minus 196 de grade.
Facem asta într-unul din criostatele prezentate aici.
Scopul e să facem imposibilă deteriorarea celulară.
Asta e promisiunea noastră...
Că toţi membrii noştri vor fi conservaţi în stază
până când nanotehnologia îi va putea readuce la viaţă.
Era frig în frigiderul tău,
dar nu erau minus 196 de grade.
Voi recunoaşte că am stabilit nişte politici
care ar putea jigni decenţa.
Adevărul e că am vândut mai mult de puterea capacităţilor actuale,
dar strângem capital pentru a ne extinde şi a face faţă cererii.
Bun.
Cu alte cuvinte, când un nou client moare,
arunci unul vechi... în congelator.
Îi rotim.
Dar toate temperaturile clienţilor sunt ţinute sub pragul
la care liderii din industrie au teoretizat că ar fi suficient.
"Liderii din industrie", adică tu, corect?
Îi ţii la gheaţă şi speri ca totul să fie bine?
CryoNYC trebuie să păstreze costurile scăzute.
Investim fiecare dolar,
căutăm o strategie de viitor pentru a asigura solvabilitatea financiară
atât cât va fi nevoie.
Un mileniu, dacă e nevoie.
Aşa numeşti cumpărarea de răcitor furat de la patinoare? Investiţie?
Nu mi-aş bate capul să neg.
Gary Weissman de la Skate Pelham te-a identificat deja.
I-am oferit un preţ pentru nişte răcitor.
N-aveam de unde ştii
că nu va discuta târgul cu patronul său.
Sunt vânător de chilipiruri, nu criminal.
Păi...
Nu suntem aici legat de R22,
sau pentru depozitarea improprie a unor nebuni morţi.
Allie Newmeyer
a fost omorâtă acum două nopţi,
după ce s-a ciocnit de una din dubele tale.
Poate a văzut şmecheriile îngrozitoare
pe care le faci, şi ai decis să omori martorul.
Staţi! Credeţi că cineva de aici...?
Nu, noi niciodată n-am... Ai spus acum două nopţi, nu?
Acum două nopţi am fost jefuiţi.
Persoana pe care o căutaţi a luat duba aia.
Atunci sunt sigur că vom afla că ai făcut o plângere la poliţie?
Nu. A fost... complicat.
Dar, vă rog, vorbiţi cu oamenii mei. Veţi vedea că spun adevărul.
Când am ajuns ieri,
am văzut că duba nu era aici.
E un pic neobişnuit,
dar, din când în când, o parcăm la....
la un alt complex pe care... îl avem.
E în regulă, Scott. Ştiu despre Hunts Point.
Da, chiar te rog, dle Resnick, vorbeşte liber.
Ai putea evita o acuzaţie de împiedicare a anchetei.
Eu am spus să vă sunăm cum mi-am dat seama de tot ce s-a întâmplat.
Şi ce reprezintă "totul"?
A fost o spargere.
Am venit mai devreme să fac nişte citiri.
Sunt inginerul şef, deci, normal,
sunt unul din primii oameni care ajung aici.
Am observat că cineva spărsese uşa la biroul principal.
Probabil pentru a lua cheile de la dubă.
Şi atunci mi-am dat seama că dl Sullivan lipsea.
Şi cine e dl Sullivan?
Jim Sullivan... a fost îngropat în rezervorul şase acum două luni.
Staţi puţin! S-a furat un cadavru, iar voi n-aţi raportat?
Asta a fost ieri,
şi date fiind noile protocoale legate de Hunts Point,
exista şansa ca dl Sullivan să fi fost rătăcit.
Am simţit că era prudent
să conduc o căutare în toate complexele noastre...
Ai simţit că era prudent să eviţi o anchetă a poliţiei
asupra practicilor tale de afaceri dubioase.
Încerc să fac ce e corect aici.
Mai bine mai târziu decât niciodată.
Dacă doreşti, eu şi Watson putem verifica
presupusa intrare prin efracţie cât îl duci pe dl Misraki la secţie.
Aş cere, totuşi, ca interogatoriul dlui Resnick
să fie amânat până când terminăm,
pentru că am putea avea nevoie de expertiza sa tehnică.
V-am spus tot ce ştiu.
Da, şi sunt chestii minunate.
Şi oamenii noştri de la Fraude vor dori să audă.
Poate ne poţi arăta
locul aproape final de odihnă al lui Jim Sullivan.
Deci?
Deci, ce? Ai spus că te duci după cafea acum o oră.
M-am dus după cafea. Nu era foarte bună.
Cum te-ai descurcat?
Indiferent de cât de nebun e, tot ce ne-a spus Misraki s-a verificat.
E puţin surprinzător.
Părea să creadă că o sinceritate deplină în al 11-lea ceas
i-ar salva compania de la expunere.
Furtul dubei pare totuşi convenabil de disculpator, nu crezi?
CryoNYC ţine jurnale destul de detaliate
despre când cadavrele au fost schimbate între rezervoare şi Hunts Point.
N-au avut nimic programat cu trei zile dinainte de accident.
Conform dosarelor lui.
Un vânzător de iluzii nu trebuie crezut în toate lucrurile,
dar afirmaţiile sale necesită o cercetare amănunţită suplimentară.
Totul se potriveşte cu citirile de temperatură
pe care le-am luat de la cisterne, cadavre.
Nu cred că duba era acolo cu treburi ale companiei.
Să spunem că ai dreptate.
Atacatorul lui Allie Newmeyer conducea o maşină furată.
În afară de a da un mandat de căutare mai clar pentru dubă,
asta sugerează că resursele noastre sunt cel mai bine aplicate
la strangularea nerezolvată a lui Jim Sullivan.
Stai! Tipul mort lipsă e victima unei crime?
Sugrumat acum câteva luni.
Am revăzut detaliile cu detectivul Bell.
Cadavrele având o valoare atât de redusă la revânzare,
pare o coincidenţă improbabilă ca singura victimă a unei omucideri
din frigiderul CryoNYC să fi fost ţinta hoţului nostru.
Deci, cineva a scăpat nepedepsit pentru crimă,
dar apoi n-a mai putut rezista să se întoarcă după un trofeu?
Poate ucigaşul a simţit că nişte dovezi incriminatoare
au fost păstrate de metoda neobişnuită de îngropare a victimei.
Poate a vrut să profaneze cadavrul.
Indiferent de motivul jafului,
rezolvarea crimei lui Jim Sullivan ne dă
cea mai bună şansa de a o rezolva pe cea a lui Allie Newmeyer.
Strangularea e de obicei o crimă pasională, nu?
Bărbatul a fost un psihiatru atacat în biroul de acasă.
Şi-a petrecut zilele aflând adevăruri inconfortabile legate
de cele mai ascunse secrete ale pacienţilor săi,
deci motivele abundă.
Totuşi, toţi pacienţii săi par să aibă alibiuri solide.
Cea mai bună dovadă a fost fizică.
Ucigaşul a lăsat în hol urma unui pantof plin de noroi mărimea 44,5
înainte să-l omoare pe Sullivan.
Legistul a crezut că părea opera unui dreptaci puternic.
Sunt tot mai mulţi în ultima vreme.
Anchetatorul s-a fixat iniţial pe bărbatul
care a descoperit cadavrul... Vance Ford.
A spus că era pentru prima oară pacientul lui Sullivan,
dar n-a fost nimic în dosarele lui Sullivan
care să confirme o programare.
Din spusele lui Ford, l-a văzut pe ucigaş
după ce-şi terminase treaba, dar nu l-a putut prinde
pe vinovatul care a fugit pe jos.
Poate pentru că Wyatt Earp s-a întors
în maşina sa a timpului şi a dispărut.
Inutil să spun, faptul că niciun alt martor nu şi-a amintit
o figură atât de izbitoare fugind pe stradă
a ridicat câteva sprâncene.
Dl Ford a fost interogat de trei ori,
şi a fost foarte stabil în declaraţia sa.
Şi trebuie spus, n-avea niciun motiv.
Ce este?
E o nebunie, dar...
Simt că parcă-l cunosc de undeva.
Fost iubit? N-ar fi cea mai ciudată chestie.
E ca şi cum am fost la liceu cu el, sau aşa ceva.
Poate are legătură cu un caz la care am lucrat.
După ani întregi petrecuţi holbându-mă la suspecţi,
un detectiv mediu a catalogat
aproape orice combinaţie de trăsături faciale.
O umbră de déja vu poate fi o urmare naturală.
Trebuie să recitesc interogatoriul lui Misraki.
Simte-te liberă să vânezi prin cataloagele cu poze,
dacă nu poţi scăpa de sentimentul ăla, bine?
Cred că timpul nostru ar fi mai bine cheltuit vorbind cu dl Ford.
Pare un pariu mai sigur să-şi reamintească ceva interesant
despre bărbatul nostru misterios, nu crezi?
Tocmai plecam când aţi sunat, dar sunt mereu bucuros să ajut poliţia.
Luaţi loc.
Pari foarte nerăbdător să te aşezi.
Trebuie să te întreb. Ai avut recent un accident de maşină?
Umblu cu metroul de când mă ştiu.
Şchiopătatul e doar... Mă durea puţin când m-am trezit.
Asta ar trebui să se întâmple mai puţin după ce faci tratament cu raze.
Ţi-am văzut medicamentul... Vorinostat.
Sper că funcţionează.
O recidivă de leucemie acută mieloidă. Mă omoară cu zile.
Cică aş mai avea numai o lună, dar...
O să rezist până la festivalul de la Tribeca, cel puţin.
Lucrez în finanţarea filmelor. În sfârşit, am unul în festival.
Nu vrem să-ţi irosim timpul sau pe al nostru,
aşa că voi fi direct.
Fizic, nu pari capabil de crima pe care o investigăm,
dar îmi imaginez că erai într-o formă mai bună când Jim Sullivan a fost omorât.
În sfârşit, cineva vine şi mă întreabă.
Ştiam că mă suspectau, după cum tot reveneau
şi întrebau de ce am mers acolo.
Presupun că ar fi trebuit să recunosc, dar pe atunci nu ştia nimeni.
Oncologul meu a spus că ar trebui să vorbesc cu cineva despre moarte.
Ironic, nu?
Oricum, l-am găsit online. Am avut o programare.
Tipul nu-şi actualizează calendarul.
Deci nu v-aţi întâlnit.
Te cam face să te întrebi,
de ce dracului l-aş omorî, nu-i aşa?
N-am făcut-o. V-aş spune dacă o făceam.
Nu prea mi-e teamă de închisoare pe viaţă.
Bărbatul pe care l-ai văzut fugind de la locul faptei...
Au făcut un portret robot...
Ne-ai face un mare serviciu
dacă ai putea să ne repovesteşti totul încă o dată.
Şi, te rog, nu lăsa niciun detaliu deoparte.
Nu poţi ştii niciodată ce poate fi folositor.
Am intrat pe stradă chiar când ieşea pe uşa dr-ului Sullivan.
Când m-a văzut, a rupt-o la fugă.
Avea barbă, de culoare castanie, şi o pălărie ca de cowboy.
Sunt destul de sigur că avea o cicatrice la ochi.
Asta e.
N-ai adăuga sau schimba nimic?
L-am întrebat pe tipul care l-a desenat dacă a făcut portrete.
A nimerit-o.
Eşti drogată?
Oren, calmează-te.
Să mă calmezi? Tocmai m-ai acuzat că-mi înşel nevasta.
Nu te-am acuzat de nimic.
Îţi spun doar ce-a crezut mama că a văzut.
Atunci, orbeşte.
- Sau e drogată. - Nu. Părea destul de sigură.
N-a văzut nimic. Nu era nimic de văzut.
Îţi spun eu ce e. E răzbunare.
Am căzut în dizgraţia ei când tata a înşelat-o.
N-am ţipat la el, aşa că a crezut că-i ţin partea.
- Chiar nu cred că e asta. - Nu erai aici săptămâna trecută.
Ar putea face asta pentru că am uitat
să schimb prosoapele pentru oaspeţi. Femeia e ţicnită!
Bine, hai să vorbim despre partea "asta e ce-a crezut că a văzut".
Nu. Trebuie să închid. Mă sună Gabrielle.
Care nu trebuie să audă vreodată de tâmpenia asta. Ai înţeles?
Am înţeles.
Barba lui era castanie.
Şi avea o pălărie de cowboy cu bor lat.
Sunt destul de sigur că avea o cicatrice la ochi.
Există 81% şanse ca Vance Ford să mintă
despre rolul său în omorârea lui Jim Sullivan.
- Ai înregistrat întâlnirea noastră? - Nu. Ceea ce tocmai ai auzit
e o întregistrare a celui de-al doilea din trei interogatorii
pe care poliţia le-a avut cu dl Ford.
A sunat ca întâlnirea noastră de astăzi
pentru că a fost foarte aproape de descrierea sa originală.
Practic nu există nicio variaţie în declaraţiile sale.
Povestea lui nu se schimbă niciodată.
Prin urmare, minte.
Dacă spunea adevărul, de ce te-ai aştepta s-o schimbe?
Întâlnirea noastră de azi mi-a reamintit de un studiu recent
al unui grup de psihologi.
Au aflat că numărarea cuvintelor unice folosite
de un martor era o tehnică excepţională de detectare a minciunilor.
Mincinoşii îşi menţin poveştile liniare.
Nu deviază de la căile lingvistice
pe care le-au stabilit deja în povestea originară.
Folosesc mai puţine cuvinte
şi mai ales pe cele care evocă memoria afectivă.
Pentru că nu le extrag din amintire.
Agenţiile poliţieneşti bagă resurse considerabile
în studierea microexpresiilor şi în tehnologia cu poligraful,
dar indiferent cât de fin măsoară ticurile faciale
şi pulsul, sunt foarte rar mai bune ca datul cu banul.
Urmărirea cuvintelor singulare ar putea fi cea mai bună cale
de a demasca mincinoşii ca dl Ford.
Şi e absolut gratuit.
E evoluţie semnificativă în cazul nostru
şi o reuşită revoluţionară în domeniul nostru.
Şi n-ai putea fi mai plictisită.
Sunt distrasă.
Tocmai am vorbit cu Oren.
A negat că are o aventură.
Şi a folosit multe cuvinte, în caz că te întrebi.
Şi cred că era pregătit să folosească şi mai multe pentru a o descrie pe mama.
Îl crezi?
Cum spuneai, nu prea e genul care să aibă o aventură.
Printre aceste cuvinte pe care le-ar folosi să-ţi descrie mama,
- "uitucă" ar fi unul din ele? - Ce vrei să spui?
Când eram în Londra vara trecută, am primit două apeluri de la ea.
Primul era pentru a încerca să-ţi dea de urmă.
Nu ştia că nu mai eram în State.
Al doilea a fost o săptămână mai târziu.
Înainte să pună o întrebare, a admis că uitase că plecasem.
Am presupus că nu i-ai spus, deşi uitase doar o dată.
Nu, i-am spus că ai plecat la Londra a doua zi după plecarea ta.
Mama ta e trecută de 60 de ani, corect?
Da, are 68 de ani.
E cam devreme pentru Alzheimer sau demenţă,
dacă la asta te gândeşti.
Declinul cognitiv general e de obicei în desfăşurare în acel punct.
Mici pierderi de memorie.
S-ar putea să nu fie atât de groaznic ca într-un caz cronic, dar...
ar putea explica de ce se înşeală legat de Oren.
Nu, era sigură.
Şi ştii cum e. E...
Are mintea brici. E mama ta.
Nu sugerez că au apucat-o fanteziile.
Dar se poate să-l fi transpus pe Oren în memorie
prin altcineva sărutând o femeie blondă.
Dle detectiv.
Aţi vorbit cu Vance Ford în după-amiaza asta, nu-i aşa?
Aţi văzut ceva care să vă declanşeze antenele?
Nu, dar am auzit destule lucruri care erau foarte suspicioase.
A spus binecunoscuta poveste despre un ucigaş cowboy bărbos.
Sper că aţi obţinut o descriere bună.
Există o şansă ca acelaşi răufăcător să fi lovit din nou.
Vance Ford a fost strangulat în seara asta.
Arată exact ca omorârea lui Jim Sullivan.
Jim Sullivan. Vance Ford.
Mă gândesc să pun abţibilduri pe pozele astea
să le ţin în ordine.
Casa lui Sullivan are înflorituri coloniale franţuzeşti.
A lui Ford e un imn juvenil faţă de obsesia culturii pop.
Ideea e că există multe similarităţi între cele două crime.
Nu vezi prea des bărbaţi strangulaţi cu mâinile goale.
Nu s-a intrat forţat, nu sunt destule dovezi
care să sugereze o luptă lungă în niciunul din locuri.
Arată ca şi cum amândoi au fost surprinşi de cineva cunoscut.
O diferenţă notabilă e că scena morţii lui Ford e imaculată.
Ucigaşul lui Sullivan, în schimb, şi-a lăsat urma de 44,5 peste tot.
Poate a învăţat din greşelile lui.
Ideea e că ar trebui să rămânem deschişi la posibilitatea
că asta e opera a doi ucigaşi diferiţi.
Dacă nu-i aşa, Ford tocmai s-a dovedit nevinovat
de moartea lui Sullivan, în cel mai groaznic mod posibil.
Fără Joan astăzi?
A avut o obligaţie de familie. Ni se va alătura curând.
Ar trebui să-i spui că s-ar putea să nu fim aici, la secţie.
Avem oameni care verifică prezenţa cuiva la CryoNYC.
Cineva de acolo a sunat la 112.
Un intrus în criptă a lăsat inconştient unul din inginerii lor.
S-ar putea să fie timpul pentru nişte camere de supraveghere
şi nişte încuietori noi, dle Resnick.
Am văzut ambulanţa plecând când intram.
Tipul care a fost lovit, va fi bine?
Ryan Lee.
Da. Partenerul meu merge cu el.
Începea să-şi revină. Ne-am gândit să luăm o declaraţie completă.
Când am plecat ieri, acest loc era un loc al faptei sigilat.
Azi eşti iar gazda unei case deschise?
Avocaţii primiseră aprobare.
Cineva trebuia să vină şi să întreţină criostatele.
Eu şi Ryan am venit devreme să verificăm calibările şi să ne asigurăm că nimic
n-a fost deranjat de poliţiştii care au verificat pe aici.
Brusc, am auzit ceva din spatele acestui rezervor.
Cineva umbla la rezervorul în care fusese Jim Sullivan?
Când ne-am dus să verificăm, tipul ăsta a apărut de nicăieri
şi l-a pocnit pe Ryan în cap.
L-a lovit cu o cheie. Credeam că l-a omorât.
- Apoi ce s-a întâmplat? - L-am împins pe tip,
el a încercat să mă lovească, dar nu m-a nimerit.
A lovit partea asta a rezervorului.
Da.
Şi apoi a plecat.
A fugit pe ieşirea de incendiu.
A lăsat zgârieturi sau alte semne pe tine?
Nu, dar ai apucat să te uiţi la el?
Amândoi ne-am uitat. E un tip alb.
Vreo 30 şi ceva de ani, dacă ar fi să ghicesc.
Avea o barbă rară castanie.
Şi n-am putut fi sigur, pentru că purta pălăria asta ciudată,
dar cred că avea o cicatrice la ochi.
Chiar aici.
Prietenul său era destul de ameţit,
dar ne-a dat aceeaşi descriere înainte să-l trimitem la spital.
El e.
Ştiţi cine e?
Suntem familiari cu munca lui.
Îţi promit
că nu încerc să mă răzbun pe tine pentru că ai întârziat luni.
Cablul picase, şi să am de-a face cu oamenii ăia e un coşmar.
A trebuit să aştept. Îmi pare rău.
- Ar fi trebuit să comanzi. - Nu e nicio problemă.
Totul e în regulă? Ai vorbit cu Oren?
Da. A negat. A spus că nu s-a întâmplat.
Cred că era de aşteptat.
E atât de frustrant. Chiar nu ştiu ce să fac.
Trebuie să te întreb. Eşti sigură că pe Oren l-ai văzut?
Ce vrei să spui? Fireşte.
Ştii ceva? Mai avem nevoie de un minut. Mersi.
Dacă crezi că ai făcut tot ce-ai putut,
atunci ai făcut tot ce-ai putut.
Mersi că ai încercat.
Ce-ai comandat ultima oară şi arăta bine?
- Mă testezi. - Ce?
Am făcut acelaşi lucru cu mama. Nu mă crezi legat de Oren.
Crezi că sunt confuză. Te înşeli.
Nu mai eşti doctor, iar eu nu sunt pacientul tău.
Nu, nu mai sunt doctor, dar chiar cred că ar trebui să vezi unul.
Sunt nişte teste uşoare pe care le pot face.
Nu discutăm asta.
Am vorbit cu tata.
A spus că nu-ţi place să vorbeşti despre asta,
dar ai uitat unde ţi-ai pus lucrurile.
Cheile, o dată.
A spus că a fost mai mult de atât.
Asta e ridicol.
Are mai multe momente d-astea ca mine.
Le vei avea şi tu, într-o zi. Se întâmplă oricui.
Asta nu înseamnă că nu se poate avea încredere să-mi amintesc
că propriul meu fiu îşi dezonorează căsnicia.
- Mamă... - Las-o baltă!
N-o să stau aici şi să fiu atacată.
Mamă, te rog, eu...
Mă întreb ce psihiatru s-ar lăsa tentat să folosească acest soft
să schimbe faţa unui criminal violent cu a lui.
Aş putea ghici.
Tipii de la CryoNYC n-au putut îmbunătăţi portretul lui Ford?
Dat fiind cât de prolific a fost în ultimele două zile...
ca să nu spun două luni... Am presupus că avea antecedente.
Dar dacă chiar are cazier, nu l-am putut găsi.
Chiar şi cu modificările
aduse unor trăsături, n-am putut genera
o potrivire facială în niciuna din bazele de date NYPD.
Ieri credeai că Vance Ford a minţit legat de tipul ăsta.
Azi Vance Ford e mort. Dacă memoria mă ajută,
am spus că existau 81% şanse să mintă.
Ceea ce înseamnă că erau 19% şanse să spună adevărul.
E ceva cu faţa acestui tip.
Dacă martorii de la CryoNYC n-ar fi atât de siguri,
aş spune că mintea îţi joacă feste.
Poate aşa e.
E un gând plăcut.
N-a mers bine cu mama ta.
N-ar trebui să fiu surprinsă. Am mai văzut înainte
la alţi pacienţi. Sănătatea mentală e dificilă.
Vezi familiile astea luptându-se între ei, ştii?
Încercând să-i convingă pe cei dragi să accepte ajutor.
Chiar nu vreau lupta asta.
Sigur tatăl tău vitreg ar putea s-o convingă să vadă un specialist.
O dată a convins-o pe mama să comande grisine
cu pizza noastră... Cred că ne uitam la un nou episod din M.A.S.H.
Deci e el, apoi e fratele meu,
care e supărat pe ea, şi e la 800 km distanţă.
Cred că sunt pe cont propriu aici.
Scuze. Suntem invitaţi cordial
să revedem rezultatele autopsiei lui Vance Ford.
Dacă încă mai vrei să găseşti consolare în muncă.
Deja am folosit bagheta de cianoacrilat care-ţi place.
N-a apărut nicio amprentă pe gâtul lui.
Pot, totuşi, să răspund la întrebarea pe care mi-ai pus-o.
Tipul ăsta n-avea cum s-o omoare pe Allie Newmeyer.
Da, am fost destul de siguri de asta din clipa în care l-am văzut.
Acum e oficial.
Leucemia l-ar fi omorât curând dacă nu era strangulat.
Nu vezi prea des astfel de laboratoare de sânge
în afara medicinei academice.
Numărul său de celule albe era 312.
Da. Asta îţi va subţia pielea şi-ţi va slăbi vasele de sânge.
Explică şi de ce juliturile lui erau atât de rele.
Explică o parte din julituri.
Ai observat şi tu piciorul?
Mă gândeam că poate este un fel
de dublă lividitate ciudată, dar asistentul legistului
jură că l-au ţinut întins în dubă.
De fapt, explicaţia e mult mai simplă.
Acest bărbat era un mincinos şi un ucigaş până la urmă.
Spui că Vance Ford nu numai că l-a omorât pe Jim Sullivan
acum două luni, dar i-a furat şi pantofii?
A făcut orice să scape neprins.
Îţi aminteşti că ucigaşul lăsase
urma unui pantof 44,5 în tot holul lui Sullivan.
Poate Ford era grăbit pentru că vecinii
auziseră lupta, sau poate-i era teamă
că va rata un punct dacă curăţa locul faptei.
Oricum ar fi, a văzut o oportunitate.
Şi-a pus o pereche de pantofi mai mici ai lui Sullivan,
şi apoi a făcut un spectacol din descoperirea cadavrului.
Am găsit aceşti pantofi mărimea 44,5
la Ford acasă... dulapul lui era plin de ei.
Când l-am întâlnit, purta aceşti mocasini mărimea 43.
Mi-am adus aminte că i-am observat şchiopătatul.
E o alegere matură pentru un bărbat cu o estetică atât de juvenilă.
Dar e dificil să-ţi potriveşti înfăţişarea când iei ceva
din garderoba unui mort.
Credem că Ford s-a încălţat cu aceşti mocasini
de fiecare dată când s-a întâlnit cu poliţia.
Juliturile sunt preţul plătit să-şi menţină povestea.
Poate. Poate nu. Nu e ca şi cum îl putem întreba.
Nu e nevoie. Credem că e posibil să-i fi descoperit motivul.
Ce l-ar face pe un om care moare de leucemie
să omoare un străin total?
Am avut o bănuială,
aşa că am cerut laboratorului să le testeze ADN-ul.
Măduva osoasă a lui Sullivan era compatibilă cu a lui Ford.
Dedesubt, nu unul, ci două nume au fost schimbate
la Registratura ţinutului, şi am descoperit o explicaţie.
Era veri îndepărtaţi.
Deci o parte a familiei nu o place pe cealaltă.
Sullivan nu vrea să treacă printr-o procedură dureroasă
să-şi cedeze măduva, dar Ford nu acceptă un refuz.
E o crimă pasională, cum a spus Watson.
Starea lui Ford a continuat să se deterioreze.
Totul părea pierdut, până când a descoperit
că victima sa era îngropată la CryoNYC.
Măduva osoasă şi celulele stem sunt îngheţate criogenic tot timpul.
Credeţi că Ford a fost şi în spatele furtului de la CryoNYC?
În spatele, dar nu şi capabil de asta. Ar fi avut nevoie de ajutor
să scoată un cadavru dintr-un criotanc,
şi avea nevoie de un expert să recolteze măduva.
Prietenul nostru cu pălărie de cowboy.
Acum sunt destul de sigur că nu există. Ford l-a inventat.
- Atunci cine? - Tehnicienii de la CryoNYC.
Cei care au pretins că au fost atacaţi de acest bărbat.
Ford i-a plătit să-l ajute să recolteze măduva.
Unul din ei sau amândoi au dat de belea serile trecute
când Allie Newmeyer le-a lovit duba.
Trebuia să moară.
Credem că erau îngrijoraţi că Ford îşi va elibera conştiinţa
înainte să moară, aşa că i-au scurtat viaţa şi mai mult.
Apoi s-au folosit de necunoscutul descris de el
acum două luni, ca să alergăm după cai verzi pe pereţi.
E interesant.
Dar nu văd cum putem obţine un mandat cu asta.
Doar dacă unul din tehnicieni nu ne spune ceva.
Dumnezeule! Ştiu cine e acum...
- Pălăria de cowboy. - Sunt eu nebun,
sau partenerul tău tocmai spusese că Ford îl inventase?
Nu, te înşelai. E real.
Oarecum. Şi...
Cred că ne poate ajuta.
Dumnezeule!
Da. Poţi înţelege de ce credem că am dat de ceva.
Colegii noştri sunt la spital vorbind cu dl Lee,
dar sperăm că tu vei putea face identificarea.
Mărturia sa nu va fi atât de folositoare la proces
din cauza contuziei sale.
Ştiu că ai putea da multor oameni pălăria aia,
să le pui o barbă, dar e vorba de ochi.
N-am să uit niciodată cum arăta când a venit la Ryan
cu cheia aia în mână.
El e.
Eşti absolut sigur?
În totalitate.
Ce e?
Tocmai ai identificat un bărbat pe nume John Reynolds, un actor.
Asta nu e chiar o fotografie a poliţiei,
e o imagine dintr-un film.
Manos: Hands of Fate.
A jucat un personaj pe nume Torgo.
- Ce? - Manos ar putea fi
cel mai prost film din toate timpurile,
aşa că, desigur, are un adevărat cult în urma sa.
Fratele meu a fost atras mereu de el.
Era pasionat de filme.
M-a măcinat de când l-am văzut acasă la prietenul tău.
Şi lui îi plac filmele de categoria B.
Despre ce dracului vorbeşti?
- Care prieten? - Vance Ford.
Acest bărbat... cel pe care tocmai l-ai acuzat de crima ta...
a murit în 1966.
Când lui Ford i s-a cerut să-l descrie
pe ucigaşul lui Jim Sullivan, a ales un chip binecunoscut.
E o strategie bună pentru un mincinos.
L-a ajutat să-şi păstreze povestea impecabilă.
Ai fost destul de amabil
să ne permiţi să înregistrăm această întâlnire.
Suntem destul de siguri că va fi de ajuns
să ne aducă un mandat de percheziţie pentru casa ta şi a dlui Lee.
Poate vom găsi banii cu care te-a plătit Ford.
Poate vom găsi chiar şi rămăşiţele dr-ului Sullivan.
Încă n-au apărut.
Asta e o nebunie!
Voi doi aţi pus în scenă a doua spargere la CryoNYC,
după ce l-ai omorât pe Ford.
Nu ştiu cum v-aţi dat seama care din voi
îl va lovi pe celălalt cu o cheie, dar din moment ce el e cel care
e în spital, bănuiesc că nu e atât de deştept ca tine.
Suntem curioşi...
Când colegii noştri îi vor spune adevărul
despre bărbatul din portretul robot,
când îi vor explica că prima persoană care va depune mărturie
împotriva celuilalt va putea face un târg cu Procuratura,
crezi că va urma scenariul, sau crezi că se va salva?
Gândeşte-te la asta, dle Resnick. Vom reveni curând.
Las-o pornită.
Vreau să-ţi spun şi altele.
- Ai dat mesaj? - Ai făcut cumpărături?
Da, e un cadou de împăcare pentru mama.
Dacă o pot face să răspundă la telefon,
voi încerca să vorbesc din nou cu ea.
M-am gândit la o linguriţă de zahăr.
Mereu am găsit că o rangă e mai eficientă.
Dar fă cum doreşti.
Ar trebui să ajungă imediat.
- Ce? - Te-ai înşelat, Watson.
Nu era nevoie să ai grijă de mama ta singură.
Ai o familie mai mare decât ţi-ai imaginat.
Oricum, nu vreau să te sustragi de la treaba ta.
Ăsta e un mod destul de egoist de a exprima o ofertă generoasă.
Ce s-a întâmplat cu tăierea legăturii?
O plac pe Mary.
Nu, apreciez asta, dar nu o cunoşti ca mine.
Pur şi simplu, n-o să...
Mary!
Poartă-te natural.
O ducem să vadă o cunoştinţă la St. Bede.
- Ce cunoştinţă? - Un neurolog.
- Ea ştie asta? - Normal că ştiu.
Cum ai convins-o să...
Am sunat-o mai devreme şi am convins-o
că uitase de ziua ta de naştere luna trecută.
Dar n-a uitat. Mi-a luat eşarfa aia pe care ai distrus-o.
Am convins-o că n-a făcut-o.
Mi-a luat ceva s-o conving.
Într-un final, spre binele ei, am reuşit.
De fapt, asta e destul de crud.
Rangă, Watson. Aşa o facem în familia mea.
Bună, mamă!
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == elder_man