Din episoadele anterioare...
Hannah, tipul a ridicat mâna la tine.
Nu mai am nouă ani, tată.
Vreau să fiu promovată la fel de mult ca orice poliţist,
şi nu vorbesc doar de detectiv.
Vreau să fiu căpitan într-o zi, ca tine.
Dar nu se va întâmpla dacă oamenii se vor uita la mine
şi vor vedea o victimă.
Watson, mai eşti acolo?
Da, sunt încă aici, pentru că nu pot merge acasă din cauza ta.
De ce-ai adus albinele în casă?
Căpuşele Varroa sunt o ameninţare nocivă pentru colonie.
Am intenţionat o inspecţie minuţioasă,
dar şi aplicare de zahăr alimentar ca măsură preventivă.
Mă gândeam doar la prăbuşirea coloniei.
N-am văzut ameninţarea mai urgentă a prăbuşirii mesei.
Stai puţin. Nu vorbeşti de masa mea, nu-i aşa?
Cea pe care am cumpărat-o pentru apartamentul meu?
Două ore ar trebui să fie suficiente pentru ca roiul să revină în stază.
Ţinem legătura.
Ai o colegă de cameră?
- Nu. - Să nu-ţi iei una. Niciodată.
Probleme în paradis?
Nimic ce un exterminator bun n-ar putea rezolva.
- Tot mai e o seară bună să vorbim? - Da, hai să plecăm de aici.
Am nevoie de o cafea care n-a fost făcută de un poliţist.
Trei farmacii din cartier,
toate în secţia mea,
toate jefuite în ultima lună.
Niciunul din magazine nu avea camere de supraveghere,
dar toate jafurile au avut loc chiar când proprietarii închideau.
Descrierile făptaşilor se potrivesc în toate trei,
şi au luat numai medicamente pe reţetă.
Cu mare valoare pe stradă. Oxicodonă, hidrocodonă.
Se pare că toate au fost comise de aceeaşi echipă.
Am reinterogat martorii,
am făcut ore suplimentare, supraveghind celelalte magazine.
Dar... nu prea fac progrese.
Se ocupă vreun detectiv de caz?
Hanford.
Nu încerc să-l calc pe bătături.
Nu vreau să fiu nerespectuoasă, dar...
...dar e cam ocupat în clipa asta.
E cartierul meu.
Eu şi partenerul meu...
trebuie să privim zilnic oamenii ăştia în ochi.
Sunt speriaţi.
Ar însemna mult pentru ei...
pentru mine... dacă aş putea rezolva cazul.
În regulă. Voi arunca o privire.
O să te anunţ dacă apare ceva.
Ştiu că e târziu.
Tu ai vrut să te duci la şcoală în vest, nu?
Sau te ţin departe de vreo petrecere?
Îmi pare rău.
Un beţiv aproape m-a lovit.
Nu, nu, nu. Sunt bine.
Cred că barurile sunt pline.
Ce naiba?
Omule, ce este? Haide!
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == @elder_man
Ce beţiv cretin.
Îţi spun, omule...
ai avut un înger care a avut grijă de tine în seara asta.
Sezonul 3, Episodul 20 == SPĂRTURA ÎN TIMP ==
Ai spus că-l cunoşteai pe tipul ăsta.
Am fost un admirator.
Garrison Boyd a fost preşedintele
Ascoiaţiei celor Cinci Circumscripţii Sceptice.
A fost un demistificator de cel mai înalt rang.
A fost o rază de lumină
într-o mare a naivităţii şi a gândirii magice.
A fost un sceptic profesionist.
De...?
Pseudoştiinţă, paranormal,
religia organizată... toate prostiile obişnuite.
A scris un blog care mi-a plăcut.
Credea în drugi?
Pentru că sunt destul de sigur că asta i-a spart capul.
Ai stabilit ora morţii cu aproximativ o oră înainte să-i fie găsită maşina.
Cred că oricine l-a omorât spera ca impactul cu trenul
va ascunde adevărata cauză a morţii.
Scrie aici că ai îndepărtat
un mic obiect conic de sub orbita ochiului drept.
După ce-a fost lovit, a căzut în faţă.
Ăsta i s-a înfipt sub ochi în cădere.
Încă nu ştiu ce este, dar îl trimit la laborator.
E vârful unei pălării.
Îţi e cunoscută practica dezgustătoare a ornamentelor de gazon?
Cei mai mari vinovaţi folosesc pitici de grădină,
mari, cu bărbi albe...
- Pălării roşii ţuguiate. - Dacă nu era mort,
suspectez că dl Boyd ar fi găsit ironic
că un spirit al pădurii a jucat un rol în omorârea sa.
Era foarte agresiv cu cei care voiau să profite din farsele lor,
deci... poate insistenţa sa e motivul pentru care a ajuns aici.
Chiar crezi că demistificarea e un motiv de a omorî pe cineva?
O parte din corespondenţa cea mai agresivă de pe site-ul său
a provenit de la operatori locali ai tururilor cu fantome,
vânzători ambulanţi de false leacuri medicale...
Cred că o ţintă recent expusă
poate n-a avut un motiv rezonabil pentru crimă
ca unul cu standard scăzut pentru a comite una.
Pentru că aproape sigur e nebun.
Nu voi pretinde că eu şi dl Boyd n-am avut o relaţie controversată.
S-a luat de biserică de mai multe ori.
Adică s-a luat de cultul vostru.
A abuzat şi de acel termen.
Ăsta e genul de gândire rigidă şi îngustă
împotriva căreia predic aici.
La un moment sau altul,
fiecare mare religie a fost atacată ca şi cult.
La fel majoritatea cultelor.
Scuză-mă un minut, se poate?
Unde...?
Victima a publicat aproape două duzini
de răspunsuri la ameninţările pe care i le-ai trimis,
după ce-a postat câteva articole
criticând metodele de recrutare ale bisericii.
Am dreptul să răspund,
dacă cineva publică minciuni despre ce încercăm să facem aici.
I-ai spus dlui Boyd că atacurile sale au declanşat o reacţie în lanţ
care ar duce la "îndepărtarea sa din această realitate fizică".
Noi medităm aici.
Practicăm transferul de energie.
Când i-am scris, pur şi simplu îi absorbeam energia negativă
şi o reflectam înapoi.
L-am rănit fizic? Nu.
Am apelat la Sursa Cuantică pentru dreptate? Poate.
Cu alte cuvinte, te-ai rugat ca tipul să moară.
Asta nu e o crimă, nu?
Deci am terminat aici.
Biserica a ţinut o slujbă de 12 ore azi-noapte.
Prezenţa a fost obligatorie,
deci nimeni de aici nu l-ar fi putut omorî pe Garrison Boyd.
O să-i credem pe cuvânt pe noii tăi prieteni?
Numele ei e Aria. Şi da, o facem.
Când a devenit clar că ăsta ar face ceva mai mult decât să convertească,
i-am analizat turma şi mi-am dat seama că Aria
avea dubii legate de prezenţa ei aici.
Aria e Nivelul Trei de Conduită.
După o scurtă discuţie cu Aria, zisă şi Elizabeth Weinberg,
am putut determina
că nişte probleme nerezolvate din copilăria ei
au dus la un transfer de nevoie de structură
şi disciplină asupra dlui Finn.
Elizabeth a fost de acord, şi a încetat imediat
relaţia ei cu biserica ta.
- Ce? - Aşteaptă o secundă.
Spui că ai deprogramat-o?
Niciodată n-aş folosi un termen atât de rigid şi îngust.
Totuşi, ne-a dat nişte informaţii folositoare despre metodele bisericii.
Aparent, stimatului lor lider îi place să-şi trimită acoliţii
să urmărească, fotografieze şi să hărţuiască oamenii
care îndrăznesc să-l critice.
În prezent e în biroul tău,
trimiţându-mi pe email dosarul strâns despre Garrison Boyd.
Sunt optimist că va mai face ceva lumină asupra ultimelor sale zile.
Dra Weinberg pleacă cu noi.
Orice încercare de a o împiedica să se întoarcă la viaţa anterioară
va fi tratată cu un transfer de energie foarte neplăcut.
Joan.
Salut!
Am auzit că o ajuţi pe Hannah cu ceva?
Da, au fost nişte jafuri în circumscripţia ei.
Vrea s-o ajut.
- Eşti sigură că nu e o pacoste? - Nu, absolut deloc.
M-am ocupat de asta dimineaţă,
iar acum îl ajut pe Sherlock cu omuciderea la care lucrează.
Asigură-te că ştie ai cui consultanţi sunteţi cu adevărat.
În regulă.
Când voiai să mă informezi că o ajutăm pe Hannah Gregson la un caz?
Ai putut auzi toate astea?
Nu o ajutăm noi, bine?
Eu o fac.
Şi nu e un secret.
O să urmăresc o pistă sau două. N-ar trebui să dureze prea mult.
Ţi-a luat timp dimineaţă.
Asta e totul de la biserică?
E un testament către perfidia gândirii unui cult.
Un nebun carismatic ca Finn perverteşte minţile impresionabile,
şi apoi îi trimite să pândească şi să hărţuiască.
Şi eu care credeam că doar vând flori la aeroport.
Găsesc practica asta respingătoare,
dar în acest caz ar putea fi în favoarea noastră.
Doi membrii ai cultului au fost desemnaţi lui Garrison Boyd
în săptămânile dinaintea morţii sale.
Mulţumită obiectivelor fotografice şi notiţelor minuţioase,
s-ar putea să avem o persoană de interes...
Un bărbat pe nume Collin Eisely.
Scuze.
Trebuie să recuperez puţin aici. Am fost sub supravegherea poliţiei?
Nu, alea au fost făcute de cineva care era interesat de acel bărbat,
Garrison Boyd.
Avem sute de fotografii cu el, în tot felul de activităţi.
Acelea, totuşi, sunt singurele
unde pare să aibă o altercaţie aprinsă cu un bărbat
cu două zile înainte să fie omorât.
- Tipul ăsta a fost omorât? - Azi-noapte.
- Vrei să ne spui cum de-l cunoşteai? - Nu-l cunoşteam.
În ziua în care au fost făcute, mă aştepta lângă clădire.
Nu-l mai văzusem înainte.
Sunt confuz.
A fi acostat de un nebun mă face suspect de crimă?
Depinde de ce te-a acostat.
Lucrez în imobiliare.
La sfârşitul anului trecut, am verificat
nişte proprietăţi pe plajă în Long Island.
I-am făcut unei femei o ofertă pe casa ei, iar ea a refuzat.
Câteva luni mai târziu, nebunul ăsta apare din senin
şi mă acuză că încerc s-o sperii ca să se mute.
Cum s-o sperii?
Conform lui, auzea lucruri în casa ei.
Voce, zgomote, nu ştiu.
Ea credea că erau fantome, el credea că eram eu.
- Ai fost? - Normal că nu.
Ea n-a vrut să vândă, eu am plecat. Sfârşitul poveştii.
Văd că ai adunat o ditamai colecţia de artă, dle Eisely.
Ăsta e un interes care necesită mulţi bani
şi un spirit foarte competitiv.
Îmi imaginez că nu eşti genul de persoană
care să accepte prea des un refuz.
Nu sunt nici genul care să sperie bătrânici.
Ne poţi spune unde erai azi-noapte între 10:00 şi miezul nopţii?
La petrecerea de pensionare a unui prieten.
Câţiva dintre noi am mers să bem după aceea.
Vă aduc numele şi numerele lor de telefon.
Dacă tipul ăla era interesat de proprietate,
e posibil ca şi alţi dezvoltatori să fi fost.
Te întrebi dacă unul din ei a manipulat-o pe proprietară,
apoi l-a omorât pe Boyd, ca să nu-i expună?
Are mai multă noimă ca fantomele, nu-i aşa?
N-aş spune "fantome", la plural.
A fost soţul meu, Harry.
Ştiu pentru că l-am auzit.
Vorbea cu mine.
Soţul dvs a murit...?
De aproape un an.
Ştim că Colin Eisely a făcut o ofertă pentru casă acum câteva luni.
V-a mai abordat cineva?
Da, o dată, dar asta a fost acum aproape 20 de ani.
Nici nu cred că compania aia mai e activă.
Aţi spus cuiva despre vocile pe care le auzeaţi?
Doar fiicei mele.
Ea l-a sunat pe bietul om, pe dl Boyd.
Şi a vrut ca el să mă convingă că-mi imaginam lucruri.
Are o minte atât de închisă.
Mereu i-am spus că ar trebui să fie mai deschisă.
Deci n-a auzit vocea.
Şi n-a auzit nici accesele de plâns ale lui Harry.
Accese de plâns?
A dărâmat câteva pahare de pe dulapul de acolo.
Luminile au pâlpâit.
Uneori, a zgâlţâit toată casa.
Era furios, şi voia să ştiu asta.
Şi de ce-ar fi fost furios?
Uneori am avut o căsnicie deschisă.
Alteori, nu.
Şi, când n-am avut,
am făcut nişte lucruri de care nu i-am spus niciodată.
Iar acum, că e mort, ştie totul.
Ăsta e ditamai şocul, nu-i aşa?
Să descoperi că eşti mort şi încornorat.
Nu mă deranjează că nu mă credeţi.
Mi-e teamă că, şi eu, sunt blestemat să am o minte închisă.
Dacă, totuşi, nu experimentaţi halucinaţii,
ar putea fi posibil ca cineva să încerce să profite de dvs.
Aţi spus că Harry v-a vorbit... Ce-a spus?
L-am înregistrat.
Puteţi auzi şi voi.
Cel mai clar am auzit vocea lui Harry când eram aici,
aşa că am început să las casetofonul deschis pe înregistrare tot timpul.
Trebuie să ridicaţi volumul la maxim să-i auziţi vocea.
Nu, nu.
Spune un nume.
Jim Harmon.
Ăsta e bărbatul cu care am avut aventura.
Harry a zgâlţâit toată casa în noaptea aia.
Şi apoi a început să ţipe numele lui Jim.
Încă mai credeţi că-mi imaginez lucruri?
Îmi cer scuze, dnă Renziger. În mod sigur n-o faceţi.
Aţi spus că nişte pahare au fost dărâmate de pe dulapul de sus.
- Dulapul ăla e lipit de perete, da? - Da, sufrageria e chiar deasupra.
- Cât de bine vă cunoaşteţi vecinii? - Jerry şi Paula?
S-au mutat aici cam în acelaşi timp cu mine.
Dar sunt păsări migratoare.
Nu se întorc din Florida decât peste câteva săptămâni.
Vecinii buni fac adesea schimb de chei.
Sunteţi o vecină bună, dnă Renziger?
Vocea de pe înregistrare n-a spus "Jim Harmon",
a spus "im haram".
E o obscenitate arabă comună.
Crezi că vocea aia venea tocmai de aici, din piviniţa vecinilor.
Nu, cred că cineva a scurtat distanţa considerabil.
Împreună cu vocea, am auzit o bătaie distinctă
şi un huruit de joasă frecvenţă pe înregistrare.
Asta, împreună cu restul relatărilor dnei Renziger,
vibraţiile, luminile care pâlpâiau,
toate sugerează că cineva folosea
echipament de săpături lângă fundaţia casei ei.
Afară nu erau semne de săpături.
Crezi că totul se întâmpla aici?
Ăla e un tunel?
Cu un punct de terminare
undeva în apropierea fundaţiei casei dnei Renziger.
De ce-ar face cineva toate astea, să sape din pivniţa asta către a ei?
Ştiu un mod de a afla.
Ai găsit ceva?
Am găsit, într-adevăr.
Dna Renziger n-a fost vizitată de fantoma soţului ei.
Se poate, cumva, să fi fost vizitată de terorişti.
Faceţi cunoştinţă cu "Ruby". E un cablu de date transatlantic.
Cel mai rapid din lume
şi coloana vertebrală a internetului nord-american.
- Arată ca un furtun de grădină. - E un blestem al epocii moderne
că lucruri foarte importante par obişnuite.
Ruby e unul din cele câteva cabluri submarine
care conectează Europa de Statele Unite.
Tot comerţul şi comunicaţiile curg prin fibrele ei optice,
dar şi un exces necesar de pornografie şi filme cu pisici.
Şi cum ai ştiut ce fel de cablu era?
Locaţia unor astfel de cabluri e cartografiată.
Sunt accesibile cu foarte puţin efort.
Intenţia e de a evita complicaţiile şi incidentele cu serviciul public,
dar le face şi printre cele mai vulnerabile ţinte teroriste din lume.
Iar pivniţa asta e probabil cel mai isteţ loc de săpat.
Oriunde de-a lungul plajei ar atrage atenţia,
iar în ocean ar fi şi mai greu.
Iar cablul se leagă într-o casă la 400 de metri mai încolo,
punct în care securitatea creşte considerabil.
Atacatorii noştri n-au luat în calcul intruziunea lui Garrison Boyd.
Deci cineva foloseşte echipament pentru tuneluri
din pivniţa familiei Ayers cât sunt plecaţi peste iarnă.
Dna Renziger aude zgomotul şi crede că e soţul ei mort,
aşa că fiica ei îi cere lui Boyd să dovedească contrariul,
şi apoi Boyd află toate astea, aşa cum aţi făcut tu şi Joan?
Micuţul ăsta era printre echipamentul de grădinărit de acolo.
Vârful pălăriei sale lipseşte.
Dl Boyd a fost omorât în camera asta.
Ucigaşul a urcat cadavrul lui Boyd în maşină,
conduce înapoi în oraş, dar ce face după aceea?
De ce nu s-a întors să taie cablul?
S-a gândit că dacă Boyd l-a găsit, ar putea să vină şi altcineva?
Poate.
Sau poate faptul că Ruby n-a fost tăiat indică o ameninţare mai mare.
Internetul e proiectat cu redundanţe.
Tăierea unui singur cablu ar cauza fără îndoială nişte probleme,
dar un atac coordonat, asta ar putea fi paralizant.
Crezi că ar putea fi alţi tipi care sapă după alte cabluri,
aşteptând un semnal pentru a le tăia pe toate odată?
Cred că e o posibilitate la care ar trebui să ne gândim.
Iau legătura cu Securitatea Naţională. Să-i anunţ ce se petrece.
O să revin la tine.
Deci, aveai dreptate.
Oricine a săpat tunelul a stat mai ales în pivniţă.
- Dar au urcat aici din când în când. - Da, fireşte.
Dacă bărbatul, bărbaţii sau femeile erau aici să facă muncă grea,
orele ar fi fost prea lungi.
Ar fi avut nevoie să mănânce, să se hidrateze,
şi, fireşte, să arunce gunoiul.
Capacul WC-ului era ridicat, aşa că presupun
că cel puţin o persoană era un "el".
De asemenea, am găsit asta în frigider.
Doogh.
E un iaurt carbogazos foarte popular în ţările arabe.
E greu de crezut că un iaurt cu bule e popular pe undeva.
M-am gândit că nu e al familiei Ayers, aşa că am sunat distribuitorul american.
Niciun loc de pe insulă nu-l vinde. Şase magazine din oraş o fac.
Îmi trimit pe email o listă.
Presupunând că aceste magazine au camere de supraveghere,
putem verifica înregistrările din ultimele săptămâni,
să vedem dacă iese cineva în evidenţă.
Hannah, intră.
- Am veşti bune. - Nu-mi spune că deja l-ai rezolvat.
De fapt, deja aveai toate piesele.
Ai spus că toate cele trei farmacii au fost jefuite pe la ora închiderii.
La început, am presupus probabil ca şi tine.
Din cauza închiderii magazinul e cel mai vulnerabil.
Niciun client, angajaţi mai puţin, majoritatea banilor la îndemână.
Dar, în acest caz, a fost altceva.
Doi dintre farmacişti ţi-au spus
că un vânzător de automate de bomboane a trecut pe acolo
chiar înainte de jafuri.
Am verificat,
şi acelaşi vânzător are aparate în toate cele trei magazine.
Crezi că vânzătorul e vinovat.
Verifică magazinele şi le spune complicilor dacă e liber.
Un prieten a făcut astea azi.
Compania care vinde aparatele foloseşte acest depozit
pentru a stoca marfa şi a face reparaţii.
Uită-te la tipii ăştia.
Înălţime, culoarea părului, tatuajele vizibile.
Se potrivesc descrierii celor trei infractori.
Sigur nu par a face afaceri cu gumă de mestecat.
I-ai găsit.
Nu-mi vine să cred.
Adică, pot să cred. Nu sunt surprinsă.
Dar mulţumesc.
Sunt şanse ca acolo să ascundă pastilele furate.
Când duci asta detectivului Hanford, poţi să nu pomeneşti de mine.
Dar cred că departamentul va vrea să supravegheze locul o vreme.
De ce?
Atâta timp cât un alt jaf nu pare iminent,
vor vrea să urmărească traseul medicamentelor.
Cu cantitatea pe care au furat-o, probabil au ajutor la mutat.
Asta ar putea duce la un peşte mai mare.
A fost nevoie de multă negociere, dar am putut
procura înregistrările de la fiecare magazin identificat de tine.
Ţinând cont de orele în care Claire Renziger
a auzit sau n-a auzit "fantomele",
s-ar părea că săpătorul nostru a lucrat între 8:00 şi 6:00.
Deci pare logic să fi cumpărat Doogh şi alte provizii
la începutul sau la sfârşitul fiecărei zile.
Asta-i minunat.
Ne va ajuta să le verificăm mai repede.
Presupunând, fireşte, că încă nu-ţi împarţi timpul
între frământările unui poliţist de cartier
şi vânarea unui posibil terorist.
Îţi pot aminti că acel poliţist de cartier e fiica şefului nostru?
De-asta o ajutai?
Să-ţi rămână datoare?
O ajut pentru că m-a rugat.
- Ce crezi despre ea? - Despre Hannah?
E drăguţă.
- Ce crezi despre ea ca anchetator? - E încă necoaptă.
E dedicată.
A făcut toată alergătura, dar n-a putut uni toate punctele.
- De ce? - Confirmă o veche bănuială.
E mediocră.
Stai puţin. N-am spus că era "mediocră".
Şi e trist, pentru că e fiica unui coleg,
care are anumite aşteptări de la ea.
Scuză-mă, dar ai vorbit vreodată cu Hannah?
- De două ori. - Asta-i tot?
De atât a fost nevoie pentru a o evalua?
I-am verificat şi dosarele.
Înţelege, Watson.
Cred că e o poliţistă capabilă.
Ştie cum să se descurce într-o confruntare
şi trage bine cu arma.
Dar mi-e teamă că nu e detectiv.
Mai lasă-mă!
E o chemare, Watson. Nimeni nu ştie asta mai bine ca tine.
- Am învăţat de la tine. - Pentru că am văzut ceva la tine.
Şi dacă-ţi spun că văd ceva în Hannah?
Ţi-aş spune că te înşeli.
Ştii ceva? O să fiu în camera mea.
M-am gândit să te las să dormi.
- Mi-ai găsit bileţelele? - Au fost cam greu de ratat.
Ai văzut filmarea?
Să înţeleg că e suspectul nostru?
Observă salopeta.
Caseta pe care o vezi
îi înregistrează a cincea vizită la magazin
pe o durată de două săptămâni.
În această perioadă, hainele i-au devenit tot mai murdare,
exceptând două puncte rectangulare la genunchi.
Probabil a purtat genunchiere în timp ce săpa tunelul.
Probabil nu e "sigur".
Ar putea fi un instalator.
Şi văd că n-a folosit cardul.
E obiceiul lui. Din păcate, nu poate fi identificat prin chitanţe.
- Femeia cu haină roşie, totuşi... - Îl cunoaşte.
A plătit cu cardul American Express.
O cheamă Yolanda Massee şi urc în liftul ei chiar acum.
O să te sun când ştiu mai multe.
Da?
Bună ziua. Dra Massee? Numele meu e Sherlock Holmes.
Sunt consultant al departamentului de poliţie din New York.
Speram să vă pot pune câteva întrebări.
Aveţi o legitimaţie?
Mi-e teamă că sunt foarte alergic la simbolistică.
Speram că mi-aţi putea spune numele acestui bărbat.
- Asta e o glumă? - Nu.
Cred că e Nazim sau Nadim... Nu sunt foarte sigură.
- Dar îl cunoaşteţi? - Nu ştiu.
- Cât de bine vă cunoaşteţi vecinii? - E vecinul dvs?
Stă chiar acolo.
V-aş recomanda să părăsiţi clădirea imediat.
Ce? De ce?
Pentru că vecinul dvs ne-a auzit vorbind...
...şi în prezent stropeşte apartamentul cu un catalizator.
Haideţi!
Nadim? Sau e Nazim?
S-ar putea să fie greu de crezut, dar sunt aici să te ajut.
Nu te apropia.
Nu eşti deloc un terorist, nu-i aşa?
Nu.
Sunt deschis la posibilitatea
ca moartea lui Garrison Boyd să fi fost un accident.
Te-a prins pe nepregătite şi te-ai panicat.
Dar dacă arunci bricheta aia,
vei fi ucigaşul a 200 de oameni care locuiesc în clădirea asta.
Această...
Această maşinărie era în mijlocul
schiţelor de pe pereţii lui Nadim Al-Haj.
Am avut doar o clipă să le văd înainte să fie înghiţite de flăcări,
dar era clar că n-a intenţionat să taie cablul după care săpa.
Mai repede, cred că planul lui era să pună acest dispozitiv pe el.
Crezi că-ţi poţi da seama ce face?
Nu voi ştii sigur până când nu voi tăia plasticul topit,
dar sper ca circuitele să fie intacte.
Dacă eram parior,
aş spune că trebuia să colecteze informaţii
şi să le transmită în altă parte.
Crezi că ăsta e un mare colector de date.
De ce să nu se lege de la un calculator de undeva?
Trebuie să fie un mod mai uşor decât săparea unui tunel.
Întreabă NSA-ul.
Conform lui Edward Snowden, agenţiile americane de informaţii
se leagă zilnic la aceste cabluri dincolo de datoriile oficiale,
pentru a monitoriza mai bine cetăţenii americani.
Prima dată când Ruby iese la suprafaţă e în centru, la Hudson nr. 60.
Marile bănci au birouri acolo pentru a obţine primele datele financiare,
dar tot acolo multe informaţii sunt criptate,
şi, după aceea, e mai greu de spionat.
De fapt, săparea unei gropi în Long Island are mai multă noimă.
Spui că telefonul meu ar putea suna în orice moment,
să mi se spună că tipul lucrează pentru guvernul nostru?
Poate. Sau pentru unul străin. Sau o corporaţie.
Cine în ziua de azi nu vede informaţia ca putere?
Să sperăm că dispozitivul
ne va spune ce informaţie captura făptaşul.
Emailuri, secrete comerciale, numere de carduri de credit...
Dacă avem noroc, vom obţine chiar o adresă IP unde erau trimise.
Atunci vom avea o idee mai bună cu ce avem de-a face.
Nadim Al-Haj, născut în Irak în 1978.
A emigrat în SUA în 2006,
a devenit cetăţean american acum doi ani.
A fost inginer electrician în ţara sa,
dar a lucrat aici ca linior pentru compania de cablu.
Deci sigur se pricepea.
Da, câteva citaţii pentru parcare, dar n-am găsit vreun cazier.
Despre ce e vorba?
N-ai auzit?
Hannah a făcut o mare captură în patrula de dimineaţă.
Toată lumea a fost ocupată, cu tot cu căpitan.
Ce-a făcut?
A zărit un infractor care se potrivea descrierii
de la câteva jafuri de farmacii din zona ei.
El a fugit într-un depozit,
ea şi partenerul ei l-au urmărit, l-au ridicat
şi a găsit pastile de aproape 200.000 de dolari.
Ăsta e mare noroc.
Ăsta nu e noroc. E ADN.
E bună.
Ştii, tocmai mi-am dat seama că uitasem...
Trebuie să fac un comision.
Spune-i lui Sherlock că-l prind din urmă.
În regulă.
Căpitane...
asta e tot ce-am putut găsi despre Nadim Al-Haj.
Nu e mare lucru.
Poliţiştii au fost anunţaţi de el şi de dubă,
iar Securitatea Naţională a emis o avertizare
către Autoritatea Portuară, Amtrak şi TSA.
Apartamentul pe care l-a ocupat dl Al-Haj
e deţinut de "The Collin Eisely Group"?
- Cunoşti acel nume? - Da.
Eu şi Watson i-am făcut ieri o vizită lui Collin Eisely.
E dezvoltator imobiliar.
Acum câteva luni, a făcut o ofertă pentru casa de lângă cea cu tunelul.
Cea care e chiar mai aproape de cablu?
Bărbatul care l-a omorât pe Garrison Boyd
locuieşte într-o clădire deţinută de tine.
Care crezi că sunt şansele ca asta să fie o coincidenţă?
Deţin câteva clădiri,
care, împreună, găzduiesc sute de locatari.
S-ar putea să vă surprindă că nu ştiu pe niciunul pe numele mic.
E interesant că ai pomenit de nume,
pentru că l-ai schimbat pe al tău, nu-i aşa?
Înainte să intri în imobiliare,
ai fost agent de bursă, şi, până acum câţiva ani,
numele tău legal era Louis Eisely. Collin era al doilea tău prenume.
Presupunem că decizia de a-l schimba a avut ceva de-a face
cu cele 18 luni de închisoare pentru vinderea de informaţii?
Schimbarea de nume a fost directă. Nu încalc nicio lege.
Afacerile mele cu imobiliare merg mult mai uşor
când cazierul meu nu e primul lucru pe care-l află oamenii despre mine.
Îmi imaginez că ar face-o.
Pentru că Louis Eisely era un negustor nemilos pe Wall Street.
De la începutul anilor 2000.
Un om a cărui prăbuşire, de la înălţimea carierei sale,
i-a făcut numele sinonim cu lăcomia pe Wall Street.
Mi-am ispăşit pedeapsa. Închisoarea m-a schimbat.
Nu sunt sigur că a făcut-o.
Vânzarea de secrete te aduce în vârf.
Un om ca tine chiar îşi pierde apetitul pentru asta?
Încă nu mi-aţi explicat ce credeţi că am făcut.
L-ai angajat pe Nadim Al-Haj
să se lege la un cablu transatlantic de date numit Ruby.
Trece chiar prin pivniţa lui Claire Renziger.
Întâi, ai încercat să-i cumperi casa.
Când te-a refuzat, l-ai pus pe Al-Haj să sape un tunel de alături.
Şi de ce-aş fi făcut asta?
Pentru că ai un mare talent de a transforma informaţia în aur.
Ruby e filonul principal.
Conectarea la ea ţi-ar da acces liber la o bogăţie de informaţii
cu care să-ţi faci strategiile de investiţii.
Asta e de fapt genial.
Aş vrea să mă fi gândit la asta pe când lucram la Bursă.
Nu mă pot apropia de piaţă.
FCC mi-a interzis s-o fac până când voi muri.
Prin ordin judecătoresc, orice dolar pe care-l am în acţiuni
e într-un cont la care n-am acces. Puteţi verifica.
Poate vinzi informaţia pentru un preţ.
Şi unde ţin câştigurile?
Sub saltea?
Federalii mi-au verificat toate conturile.
Nu pot câştiga la bingo fără ca ei să nu ştie.
Domnilor,
am lucruri mult mai importante de făcut cu ziua mea.
Încercaţi marea cu degetul.
Nu ţine.
Hannah.
Tocmai am auzit veştile.
Felicitări.
Mersi.
M-am gândit că a fost interesant
cum s-a întâmplat să zăreşti suspectul,
şi să capturezi toată marfa.
Ai spus să nu te amestec.
Nu e vorba de merite, Hannah.
Aici e vorba de a face ce e corect.
Lucrul corect era să transmiţi informaţia mai sus.
Să-l laşi pe Hanford să preia.
Corect. Să prind un peşte mai mare.
De ce n-ai făcut-o?
Amândouă ştim că dacă-i predam asta lui Hanford,
aş fi sfârşit ca notă de subsol în raportul său.
Dacă ducea la un peşte mai mare, nici măcar atât.
- N-ai de unde să ştii asta. - Ba da. Pentru că sunt poliţistă.
Am văzut-o. Ştiu cum merg treburile.
- Iar eu nu sunt poliţistă, nu? - E diferit pentru mine.
Examenul de sergent se apropie.
Primesc puncte în plus pentru premieri.
Credeam că faci asta pentru a ajuta oamenii din zona ta.
Sau e ceva ce credeai că vreau să aud?
I-am ajutat.
Am scos nişte oameni răi de pe stradă.
Dar nu atât de mulţi cât ai fi putut.
M-ai ajutat la nevoie.
Nu voi uita asta.
Tocmai am dat jos peste Marcus. Mi-a spus de Collin Eisley.
Se pare că n-a mers bine.
Nu sunt mai puţin convins de legătura sa cu omorârea lui Garrison Boyd.
Din cauza trecutului său, banii dlui Eisley sunt într-un cont special.
Asta înseamnă că nu se poate atinge de ei, nu-i aşa?
Mai mult de atât... Nu poate ştii nici măcar cum e coordonat.
Contul lui Eisley e manevrat de Robiskie Investments,
o companie de mâna a doua.
Suspectez că firme mai importante i-au refuzat afacerea
din cauza duhorii care încă-l înconjoară.
Investiţiile sale sunt în calculatoare,
ceea ce-i aduce profituri mult mai mici ca odinioară.
- Asta trebuie să doară. - Într-adevăr.
Un om care şi-a petrecut întreaga viaţă
exploatând slăbiciunile sistemului financiar
sigur ar fi iritat de astfel de restricţii.
Ai crezut că a vrut să se lege la Ruby ca să profite de pe urma informaţiilor,
dar nu are cum să profite.
Sau asta am aflat până acum. Dar sunt sigur că atunci când TARU
îşi va trimite raportul, acea cutie misterioasă
îl va lega pe Eisley de crimă.
Între timp...
Am găsit asta.
Acum un deceniu, când companiile occidentale
prădau resursele Irakului în numele reconstrucţiei,
Eisley a fost la câmpurile petroliere de lângă Kirkuk.
- Ăsta e Nadim Al-Haj. - Al-Haj a fost şoferul lui.
Ulterior, i-a sponsorizat emigrarea în SUA.
"A stat în clădirea lui" ar putea fi o întâmplare. Asta nu poate fi.
Urcă un tehnician de la TARU.
Spune că are veşti noi.
Părţi din el erau topite rău,
dar am putut reconstrui mare parte din circuite.
Şi?
Nu pare să fi fost destinat să transmită ceva, undeva.
Ce trebuia să facă?
Asta e chestia. Nu stochează nimic.
Nu retransmite nimic. Nu schimbă nimic.
E doar un labirint de circuite.
Datele intră printr-un capăt şi ies pe celălalt.
Asta e.
Deci, cineva s-a chinuit să sape un tunel,
a expus un cablu transatlantic de internet,
şi a omorât un om ca să poată ataşa un dispozitiv care...
Nu face absolut nimic.
Tocmai am vorbit cu Marcus.
Până acum, Nadim Al-Haj a făcut o treabă destul de bună cu dispariţia.
A intrat în pământ.
Ştiind acum că nu e un terorist călit, îmi imaginez că e destul de speriat.
O crimă şi fuga de lege nu făceau parte din planul său.
Mason?
Salut!
- Credeam că ai interdicţie. - Faţă de internet.
Asta ţi se pare a fi internet?
Unde cei mai buni tocilari din New York au eşuat,
speri că al tău va reuşi?
Fără supărare pentru TARU. Dar se poate să le fi scăpat ceva.
Nadim Al-Haj n-a săpat
un tunel de 15 metri pentru a instala un fleac de plastic
la fel de util ca un glob de Crăciun.
Până când nu aflăm ce face dispozitivul,
nu-l putem lega pe Collin Eisley de nicio infracţiune.
Aşa că am solicitat o a doua opinie.
Sper că Mason va afla ceva ce tehnicienilor poliţiei le-a scăpat.
Încerc. Dar nu-ţi face mari speranţe.
Fac teste de paritate a biţilor,
comparare de fişiere, de metadate,
diverse seturi de caractere, mărimea pachetelor...
Faci teste.
Am înţeles.
O să iau ceva de mâncare.
Sus, pot presupune că pe Hannah ai trimis-o în mesagerie?
Da, nu credeam că va lăsa un mesaj, dar a făcut-o.
A spus că nu s-a simţit bine despre cum am lăsat lucrurile,
şi a vrut să-mi mulţumească din nou.
N-a spus-o clar,
dar am sentimentul că ceea ce voia să ştie cu adevărat e
ce-i voi spune căpitanului.
Ce-i vei spune?
Nu ştiu.
Va vrea să ştie ce s-a întâmplat, nu?
E poliţistă, dar e şi fiica lui.
Evident, adevărul îl va dezamăgi.
Ar trebui să-i spun.
N-ar trebui.
Ai cheltuit destul timp şi energie cu Hannah Gregson.
Să-i spui te va implica mai mult şi nimeni nu va avea de câştigat.
Mersi că n-ai spus "Ţi-am spus eu".
Ca să ştii, credeam că era un anchetator mediocru.
Nu ştiam că era atât de şireată.
În fine, l-am trimis acasă pe Mason peste noapte.
Până acum, testele sale au menţinut demnitatea NYPD.
Fluxul de zero şi unu generate de testele sale
au intrat pe un capăt al dispozitivului
şi secunde mai târziu au apărut ca o formulă compatibilă,
neschimbată.
La propriu, e o cutie care nu face nimic.
Doar dacă nu cumva asta e ideea.
Ce?
Cele patru milisecunde cât durează să nu facă nimic.
Ce diferenţă ar face patru milisecunde?
În lumea ta şi a mea, niciuna.
Pentru o fiinţă umană, e o cantitate de timp imperceptibilă.
Dar partea leului de comerţ pe Wall Street
se întâmplă automat, prin calculatoare.
Şi, în lumea lor,
milisecundele se traduc în milioane de dolari.
Ruby e cel mai rapid cablu transatlantic care există.
Se opreşte pe pământ american pe strada Hudson nr. 60,
unde, pentru a extrage mai întâi datele financiare,
cele mai mari firme de investiţii plătesc o avere pentru servere.
Orice companie care nu închiriază un spaţiu
pe strada Hudson 60 are un dezavantaj imediat.
Vrei să ghiceşti care firmă nu are
destul capital pentru a câştiga un loc la Hudson 60?
Robiskie Investments.
Se ocupă de contul tău special.
Numai că serverele lor sunt într-o altă clădire.
Datele lor provin dintr-un cablu de date transatlantic mai lent.
Unul care de obicei e cu două milisecunde întârziere.
O piaţă se închide în cealaltă parte a lumii,
scad cursuri valutare, cade un regim...
Ştirile călătoresc pe glob cu viteza lumii.
Firmele mai mari de calculatoare cumpără şi vând
mii de acţiuni înainte ca cea care-ţi păstrează banii
să afle măcar veştile.
Aşa că ai plănuit să inversezi lucrurile.
S-o încetineşti pe Ruby cu patru milisecunde.
Brusc, firmele mari sunt cele în dezavantaj.
Contul tău special ar începe să facă mai mulţi bani.
Iar mâinile tale ar rămâne curate.
Alte firme şi clienţi ar beneficia şi ele...
Oricine şi-ar scoate datele din altă sursă decât Ruby.
Dar pentru un om mânat patologic să joace acest joc,
e un preţ mic de plătit.
Ar putea fi chiar un plus.
Dat fiind că ţi-ai ascunde câştigurile în mulţime.
Îmi acordaţi mult credit.
Cum spuneam mai devreme... e un plan genial.
Dar... chiar dacă aveţi dreptate,
încă aveţi o problemă.
Nu mă puteţi lega de nimic din toate astea.
Când eu şi colegii mei ne-am întâlnit dimineaţă,
am spus acelaşi lucru.
De asemenea, am întrebat şi despre ceva ce nu-mi dădea pace.
Când l-ai angajat pe Nadim Al-Haj, slujba nu includea şi crima.
După ce l-a omorât pe Garrison Boyd, trebuie să-i fi promis
o plată mare dacă-şi ţine gura.
Mai ales că ar fi fost pe fugă cine ştie cât timp.
Dar cu finanţele tale supravegheate atât de atent, cum l-ai putea plăti?
Când m-am intersectat zilele trecute cu dl Al-Haj,
a fugit cu un tub poştal...
un detaliu ostentativ în sine,
dat fiind că era ocupat să distrugă celelalte dovezi.
Am crezut că poate a păstrat nişte amintiri...
nişte schiţe,
un avantaj cu care să te aibă la mână la momentul potrivit.
Dar când detectivul Bell a pus întrebarea,
mi-am amintit că am observat ceva ieri, când eram aici.
Asta nu e aceeaşi pictură care era aici când am venit prima oară.
Era un Picasso.
Portret de femeie.
Nu foarte cunoscut, dar chiar şi o operă mai puţin importantă a maestrului
trebuie să valoreze milioane.
E aici?
Deja l-am raportat ca furat.
Niciun vânzător nu se va atinge de el.
Al-Haj nu va putea obţine un ban.
Spune-ne dacă ne înşelăm, dle Eisley.
Dar nu prea credem că este ucigaş profesionist.
E doar o chestiune de timp înainte să-l găsim.
Şi cum plata lui s-a dus,
pun pariu că, atunci când o vom face, va vorbi.
Îţi place să faci târguri, nu-i aşa?
Ce zici, înainte să-l găsim, să faci unul chiar acum?
Joan?
Bună!
Bună treabă azi.
- Cu chestia cu Eisley. - Mersi.
O să-i transmit lui Sherlock.
Îmi cer scuze.
Pentru ce?
Ţi-a spus?
Ai fost un pic aeriană în ultimele zile.
Ştiu că n-a fost vorba de asumarea meritului.
Ţie şi lui Holmes nu vă pasă de chestia aia, dar...
Indiferent ce-a fost...
Ştii ceva? A fost doar agitată.
Asta-i tot.
Nu cred că ar trebui s-o mai ajuţi.
E ceea ce e.
Vrea ceea ce vrea.
O iubesc...
dar iubesc şi meseria asta.
Oamenii care o fac.
Trebuie să se descurce mai bine.
În regulă. Noapte bună.
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == @elder_man