Fascinant până acum.
Este.
- Eram sarcastică. - Sunt conştient.
Cât va mai dura asta?
Încă câteva ore ar trebui să fie de ajuns.
Aşa cum mă aşteptam, şobolanii, viermii
şi alţi necrofagi din acest parc au arătat
puţin interes în carnea mânjită cu metamfetamină.
Ceea ce merge să sprijine opinia mea
că acum şase ani, în omorârea lui Jarrod Ochoa,
un dependent cunoscut de metadonă,
legistul a calculat extrem de greşit ora morţii.
Şi n-am fi putut face asta mai aproape de casă?
Urmărim cele mai precise date, Watson.
Porcul se aseamănă cel mai mult cu carnea de om.
Iar dl Ochoa a fost găsit chiar în acest loc.
Ai fi surprinsă de specificitatea insectelor
depinzând de locul unde eşti în acest oraş.
Ştii, există o specie de furnică a cărei existenţă a fost găsită
doar pe o porţiune de zece străzi din Upper West Side.
Furnica din Manhattan.
N-am inventat asta.
Cu toată conversaţia asta încântătoare,
sunt lihnită de foame.
E un restaurant nu departe de aici,
care a primit cronici bune... O să mă duc să aduc de mâncare.
- Orice în afară de... - Porc. Da, mi-am dat seama.
Vrei să repeţi?
San Gimignano.
San...
- Gimi... - Gimignano.
Gimignano.
E un orăşel medieval pe un deal din Toscana.
Are arce de piatră şi turnuri, tot tacâmul.
Se presupune că este cea mai bună îngheţată din lume.
Ai fost vreodată acolo?
Bun. Putem merge împreună.
S-a întâmplat ceva?
Sunt doar obosită.
În regulă. O să cer nota.
Căpitane Gregson!
Joan!
Ce cauţi aici?
Eu şi Sherlock pândim o... friptură.
E o poveste lungă, dar am venit să cumpăr ceva de mâncare.
În fine... Ea este Paige.
- Paige, ea este Joan. - Bună.
Bună.
E... doctor.
- Ce fel de doctor? - Chirurg.
O dată l-am ajutat pe un prieten al căpitanului.
Da.
În fine, mă bucur că te-am văzut.
- Mi-a părut bine să te cunosc. - Asemenea.
Eşti orb?
Dădeam cu spatele.
Scuze, omule. Am ajuns primul aici.
- Parcam! - Dă-te la o parte!
Ar fi bine să muţi maşina asta, înainte s-o mut eu pentru tine!
Frăţie, o să faci stop cardiac.
Mişcă-ţi fundul!
Şi chiar ar trebui să-ţi scoţi maşina din trafic.
În regulă.
Crezi că asta e nostim?
Hai, omule, mişcă!
Traducerea şi adaptarea Little Badger Sync by - Garronee
== Thanks goes to elderman == @elder_man
Dumnezeule! Dumnezeule, ai văzut asta?
Sun la 911. Ea pur şi simplu...
Pur şi simplu a căzut din neant.
SHERLOCK HOLMES ŞI DR. WATSON Sezonul 4, Episodul 15
Nu ştiu ce crezi că vei găsi acolo. Nu e un mister ce s-a întâmplat cu el.
Femeia de pe masa asta a căzut pe bărbatul de pe masa aia.
Absenţa unui mister nu înseamnă că n-ai nimic de învăţat.
Cât de des are cineva ocazia să examineze efectele
unui trup uman care zdrobeşte un altul?
Dar dacă interferez cu munca ta...
Fă-ţi de cap.
Cred că locul ăstuia e pe masa ta.
Corodarea vastă a smalţului şi purtarea coroanei
indică că este de la o persoană de vârstă avansată.
Şi, fireşte...
rujul ei.
Asta e Rosalyn Graham, 76.
Ăla e Jason Leary, 28.
Raportul este aici, dacă vrei să arunci o privire.
A spus la ştiri că ea a căzut din balconul de la etajul zece.
Sinucidere, nu?
Poliţiştii s-au gândit la asta sau la un accident.
A prezentat semne de demenţă, deci e posibil
să fi devenit confuză şi a căzut.
Voi avea propria mea opinie doar după autopsie.
Vecinii spun că au văzut-o rătăcind în numeroase ocazii,
pierdută în propria clădire.
Au mai găsit şi o canapea rezemată de balustrada balconului ei,
ca şi cum a folosit-o să se caţere.
Mă îndoiesc că femeia asta a mutat
ceva mai greu de o ceaşcă de ceai de ani întregi.
Judecând după deteriorarea degenerativă la mâini şi picioare,
aş spune că avea...
Artrită severă, nu-i aşa?
Aş avea nevoie de un istoric medical ca să fiu sigur, dar...
Da, aşa se pare.
Cred că-i era greu să deschidă uşa unui frigider,
darămite să mute o canapea în balconul ei.
Crezi că altcineva a pus-o acolo?
Cred că ar trebui să-ţi amâni raportul
până când arunc o privire la locul faptei?
Ştii...
dacă ea a fost omorâtă,
atunci şi dl Leary devine o omucidere.
Şi când te gândeşti că acum un minut spuneai că e un caz plictisitor.
Cred că dna Graham s-ar putea să nu fie doar victima unei crime,
dar se poate să fie şi arma crimei.
Cineva a chemat un doctor?
Închide uşa, bine?
Legat de aseară...
Nu-i nimic, nu trebuie să-mi explici.
- Nu e treaba mea. - Ia loc.
Eu... şi Paige.
Ne cunoaştem de ceva vreme.
Am început să ne vedem cam acum un an,
dar ea a vrut să păstreze tăcerea pentru binele meu.
Ce vrei să spui?
A fost detectiv la secţia 74.
Într-o noapte, cam acum zece ani,
echipa ei a percheziţionat casa unui cunoscut vânzător de droguri.
O parte din banii pe care i-au recuperat n-au mai ajuns la secţie.
A mers cu turma. Şi-a luat partea.
Şi nu ca să-i găsesc scuze, dar...
La vremea aia a simţit că n-avea de ales.
Toţi au fost prinşi.
A cooperat... n-a fost acuzată...
dar ca parte din înţelegere, s-a trecut la dosarul ei.
Iar ea crede că dacă ceilalţi poliţişti ştiu despre relaţia voastră,
s-ar reflecta prost asupra ta.
Deci...
când ţi-am spus "doctor" aseară...
Încercai să ascunzi faptul că lucrăm împreună.
Da.
Sincer, am crezut că trecuse peste asta cu luni în urmă,
reţinerile, grijile, şi... brusc,
din senin, acum câteva luni,
a devenit această... "chestie" din nou.
Şi-a dat seama că se întâmpla ceva.
Aşa că atunci când i-am spus cine erai cu adevărat...
S-a despărţit de tine?
Spre "binele meu".
Măiculiţă! Asta-i groaznic.
A fost plăcut.
Să am din nou pe cineva.
Administratorul spune că dna Graham deţine clădirea.
Restul apartamentelor sunt închiriate.
A avut trei copii adulţi. Au fost anunţaţi.
Soţul e mort, totuşi. A locuit singură.
Nu în totalitate singură.
Shih Tzu, dacă nu mă înşel.
A fost un câine.
Scrie aici că cineva l-a luat. Poate unul dintre copiii ei?
Câinele a fost bine îngrijit,
pe baza şamponului cu aromă de lavandă.
E interesant că o femeie cu demenţă
a putut avea grijă atât de atent de un animal de casă.
De ce oamenii bătrâni au întotdeauna acel miros?
Este acumularea unui compus numit 2-nonenal în transpiraţia lor.
Care este de asemenea responsabil
pentru gustul de carton al berii stătute.
I-am găsit medicamentele pentru artrită.
Mama ia acelaşi lucru. E puternic.
Aş spune că probabil ai dreptate că dna Graham n-a mutat canapeaua.
Oricine a mutat-o, a făcut-o destul de recent.
Ieri dimineaţă a plouat.
Nu prezintă niciun semn de expunere la elementele naturii.
Sunt destul de sigur că tabletele astea ar trebui să fie roz.
Astea sunt galbene.
Schimbarea medicamentelor unei femei confuze
ar fi modul ideal s-o faci incapabilă,
făcând mult mai uşor s-o arunci de la balcon.
Ceea ce ridică următoarea întrebare. Cine mai era aici?
Clădirea nu are camere de supraveghere,
iar locatarii spun că n-au văzut pe nimeni.
Din fericire pentru noi, atunci, oricine a mutat-o
s-ar putea să fi lăsat o mostră din ADN-ul lor.
Chem criminaliştii.
POLIŢIŞTI SUSPENDAŢI ÎN CURSUL UNEI ANCHETE PENTRU REŢINERE DE BANI
Salut! Ţi-am primit mesajul.
Deci căutăm pe cineva care a aruncat o bătrână de la balcon?
Sângele de sub canapea a fost trimis pentru analiză ADN.
Ar putea dura ceva înainte să avem rezultatele alea.
Totuşi, eu şi Marcus am putut identifica misterioasele pastile
găsite în locul medicamentului pentru artrită al dnei Graham.
Clonazepam.
Este folosit la tratarea crizelor şi anxietăţii.
E o chestie destul de puternică ca să o iei din greşeală.
Ai spune că folosirea lui incorectă
ar putea cauza ca cineva să pară confuz, dezorientat, uituc?
Categoric.
Iar acele simptome ar putea fi confundate cu demenţa?
Crezi că asta a vrut ucigaşul.
Dna Graham n-a avut un istoric de senilitate sau depresie.
Provocarea semnelor de demenţă din ultimele săptămâni ar fi putut
pregăti scena pentru povestea pe care trebuia s-o credem...
Că în starea ei confuză,
a rătăcit pe balcon spre tragicul ei sfârşit.
Crezi că a fost cineva care a avut acces la medicamentele ei.
În plus, ai spus că a avut bani. A avut copii?
Trei. Alan, băiatul ei de 50 de ani, un doctor,
e singurul care locuieşte în oraş.
De asemenea e dificil de contactat. Nu e acasă sau la cabinet.
Nu răpunde la niciunul din telefoane.
Eşti binevenită să stai la interogatoriu
când poliţia îl găseşte. Doar dacă, desigur,
nu preferi să continui să pândeşti iubita căpitanului.
Ai fost martora întâlnirii lor secrete de aseară,
el te-a invitat la secţie să discutaţi,
iar acum citeşti despre o poliţistă caterisită.
Când căpitanul ţi s-a confesat dimineaţă,
ţi-a cerut să-ţi bagi nasul în treburile fostei detectiv Cowan?
- Nu-mi bag nasul. - Evident.
Ea n-a vrut ca cineva să ştie despre relaţia lor.
Am dat peste ei, ea s-a despărţit de el.
E păcat, dar nu prea e vina ta.
Ştiu. M-am gândit s-o contactez, s-o anunţ că pot ţine un secret.
Proaspătul orfan dr. Graham s-a predat voluntar.
În compania unui avocat.
Toate astea au scăpat groaznic de sub control.
Da, am înlocuit medicamentele pentru artrită ale mamei,
dar niciodată n-am vrut să moară.
Credeai că doar o să plutească către trotuar?
Ce? Nu. Despre ce vorbeşti?
Ştim că n-a sărit singură de la etaj.
A avut ajutor.
Spuneţi că...
Era mama mea!
Dr. Graham, aveam impresia că eşti aici să mărturiseşti.
Că i-am schimbat medicamentele.
Am vrut doar să pară aeriană. N-am omorât-o.
Aveam impresia că voi credeţi că a căzut.
Dumnezeule! Am crezut că era numai vina mea.
Îmi spuneţi că a fost omorâtă?
Ai spus că ai vrut ca mama ta să pară dezorientată. De ce?
Acum câteva luni şi-a rescris testamentul.
Ne-a spus de Ziua Recunoştinţei că ne-a scos din el,
a spus că eram nişte ingraţi răsfăţaţi
cărora le-a păsat mai mult de banii ei decât de ea.
Până acum sunt înclinat să fiu de acord.
Am vizitat-o săptămânal, i-am făcut cumpărăturile,
m-am asigurat că era bine. Mi-am câştigat partea de bani.
Şi ai crezut că dacă arăta semne de demenţă,
ai putea s-o declari incompetentă şi să ceri anularea testamentului.
De-asta i-ai dat Clonazepam.
Audierea trebuia să fie în câteva săptămâni.
Nu spun asta foarte des,
dar avocatul tău ar trebui să-ţi spună să vorbeşti mai puţin.
Tocmai ne-ai dat un motiv.
De fapt, din câte văd eu, tocmai a dovedit că n-avea un motiv.
Pentru că dacă moare înaintea audierii pentru competenţă,
actualul testament se menţine, iar el şi fraţii săi
nu vor vedea niciun ban decât dacă-l contestă cu succes.
Cine câştigă cel mai mult din testament acum?
Poate ar trebui să vorbim cu ei.
Mama a lăsat întreaga proprietate într-un cont pentru Eustacia Vye.
Puteţi încerca să vorbiţi cu ea, dar nu veţi afla multe.
Eustacia Vye?
- O prietenă a ei? - Cea mai bună prietenă a ei.
Ca în "cel mai bun prieten al omului".
Eustacia Vye este câinele premiat al dnei Graham.
O putem exclude ca ucigaşă.
Rosalyn a fost o bătrână dură.
Mulţi tipi de la firmă n-au plăcut-o, dar eu am plăcut-o.
Ne-am înţeles reciproc.
Ştiu că sună morbid,
dar primul lucru la care m-am gândit când am auzit că a murit a fost,
"mereu a spus că va părăsi acel loc cu picioarele înainte."
Da?
Îmi pare rău, ce vrei să spui?
Când ai aruncat-o, în ce sens avea picioarele?
Stai puţin. Am crezut că a căzut.
Îmi pare rău, spuneţi că credeţi că cineva a omorât-o?
- Credeţi că eu...? - Ai fost avocatul ei.
Când şi-a rescris testamentul, te-a numit administratorul averii.
Înseamnă că ai controlul bunurilor sale, inclusiv a clăririi ei...
Unde, conform instrucţiunilor sale explicite,
trebuie acum să stai cu Eustacia Vye,
asigurându-te că-şi trăieşte restul zilelor
în locul şi stilul de viaţă cu care a fost obişnuită.
Cred că abia aştepţi să te muţi.
Un coteţ nu este adesea un pas înainte.
Măiculiţă, aţi înţeles greşit.
Serios? Tocmai ne spuneai ce spirite înrudite eraţi.
Poate ai luat-o cu zăhărelul să-şi schimbe testamentul.
Eram "spirite înrudite" pentru că a fost o dură.
Nimeni n-a dus-o vreodată cu zăhărelul pe femeia aia să facă ceva.
Nu, şi-a schimbat testamentul să-şi lase copiii cu ochii-n soare.
Am încercat s-o conving să n-o facă.
Dacă era aşa încăpăţânată, de ce te-ai mai deranjat?
Acelea au fost dorinţele ei. Ai fost avocatul ei.
De ce să nu fi de acord?
Pentru că am văzut cum merg lucrurile astea.
Când Leona Helmsley a murit,
a lăsat 12 milioane de dolari câinelui ei.
Credeţi că moştenitorii ei nu s-au luptat cu asta?
A durat ani întregi să se lămurească.
Jumătate din avere s-a dus pe facturile legale.
Iar acelaşi lucru se va întâmpla aici.
Copiii ei deja i-au îngheţat conturile.
Uite...
N-am mers la Drept să conduc o grădiniţă de căţei.
Bine?
Oricum nu mai stau mult în New York.
Tocmai am acceptat o ofertă de la o firmă din Chicago acum câteva săptămâni.
Puteţi verifica asta cu şefii mei.
Alţi asociaţi pot locui
cu dra Eustacia.
Doar dacă...
nu o vrea unul dintre voi?
Bună.
- Eşti Joan, nu-i aşa? - Da.
Nu m-a trimis căpitanul, în caz că te întrebai.
Ţi-a spus că ne-am despărţit.
Mi-a spus că erai îngrijorată că-i vei dăuna carierei.
Aşa este.
Uite, ai făcut o greşeală acum zece ani,
şi ai plătit pentru ea.
Chiar crezi că ceilalţi poliţişti nu vor vedea lucrurile ca el?
Eşti consultanta lui, nu-i aşa?
Nu sunt poliţistă, dacă asta întrebi.
Ştii...
Venirea ta aici este foarte drăguţă,
dar vorbeşti despre ceva ce nu înţelegi.
Atunci, te rog, explică-mi.
Am lucrat pentru căpitan multă vreme.
Şi-a pus gâtul la bătaie pentru mine şi partenerul meu
de mai multe ori decât pot număra.
Dacă spune că o poate încasa pentru tine, o va face.
Sunt surprinsă că nu ştii deja asta despre el.
Doar dacă nu există alt motiv pentru care vrei să renunţi.
Aş vrea să pleci acum.
E unul din cei mai buni bărbaţi pe care-i cunosc.
Indiferent ce este, ar trebui să-i spui adevărul.
Drăguţ loc.
- Faci o ofertă? - Nu-i nevoie.
E deja în familie.
Una din investiţiile imobiliare ale tatei.
Nu mi-l pot imagina stând aici şi spunând,
"Am nevoie, am nevoie, o am, o am, am nevoie."
Vrei să-mi spui ce facem aici?
Şi ce are de-a face cu bastardul unei toalete şi a unui tirbuşon.
Avem o programare destul de curând,
şi m-am gândit că dacă aştept răbdător aici,
m-ar ajuta să intru în mintea ucigaşului Rosalynei Graham.
Bine.
Am o nouă teorie a unui motiv.
Am vizitat firma de avocatură a avocatului Rosalynei Graham.
Au confirmat tot ce ne-a spus mie şi lui Marcus.
Pe termen scurt, cel puţin, nimeni nu poate profita de averea sa.
Va fi implicată într-o încurcătură legală ani întregi.
Inclusiv că în acea încurcătură este o înţelegere pe care urma s-o facă
implicând un vechi prieten al nostru, William Hull.
Mogulul de imobiliare?
Da. Aceea...
este clădirea Rosalynei acolo.
Iar aceasta
este ultima monstruozitate a lui Hull.
Programată pentru construcţie în capătul străzii ei.
Deci, Rosalyn voia să-i vândă lui Hull clădirea ei?
Nu clădirea.
Aerul de deasupra.
Fiecare clădire din oraş
vine cu o cantitate finită de drepturi ale aerului,
limitând spaţiul pe care cineva poate construi.
Pentru a stopa oraşul să crească necontrolat.
Să aglomereze străzile.
Serviciile publice.
Dar un dezvoltator poate cumpăra drepturile de aer ale alte clădiri.
Atâta timp cât acel proprietar promite să nu le folosească niciodată.
Deci Hull avea nevoie de drepturile de aer ale Rosalynei.
Nu doar ale ei... ale fiecărei clădiri de pe stradă.
O achiziţionezi pe asta, pe asta, pe asta.
Destul de curând te alegi cu un zgârie-nori.
Doar că acum, proprietatea Rosalynei fiind legată,
Hull nu-i poate achiziţiona drepturile.
Şi din moment ce legea cere ca drepturile de aer
să fie vândute doar vizavi de loturile adiacente,
pierderea drepturilor ei înseamnă că nu va putea niciodată
să obţină restul străzii.
Deci proiectul său de principiu sortit eşecului.
Mort înainte ca măcar să înceapă.
Crezi că oricine a omorât-o pe Rosalyn
a făcut-o să oprească proiectul lui Hull să meargă mai departe.
Aş vrea să-l întreb pe dl Hull de gândurile sale legat de asta,
cine e în spatele ei.
Minunat. Anunţă-mă cum afli.
Da.
Dle Hull?
Nu-mi spune. Am o memorie vizuală excelentă.
Detectivii.
Sherlock Holmes, Joan Watson.
Aţi lucrat pentru mine la o afacere cu un cazinou.
Nu aşa am caracteriza-o noi.
Ştim că ai o zi grea cu omorârea Rosalynei Graham.
Vrem doar câteva minute din timpul tău.
Îmi amintesc acum.
M-aţi acuzat că sunt ucigaş.
Astăzi n-am timp.
Ai înţeles greşit.
Credem că Rosalyn Graham a fost omorâtă
în mod anume să-ţi împiedice proiectul.
Deci, oricât mă doare s-o spun, suntem de aceeaşi parte.
- Proiectul tău, este? - Da.
Liniile drepte te-au rănit când erai copil?
Toată lumea e un critic.
Primirea a fost dură, nu-i aşa?
Polarizantă.
Oamenii o iubesc sau o urăsc.
Dar îi face să vorbească despre ea.
Nimeni n-a omorât pe nimeni din cauza acestui proiect.
- Ai un inamic anume în cap? - Fără să stau pe gânduri?
Ceilalţi dezvoltatori care au vrut lotul.
O companie de oţel pe care n-am angajat-o o dată.
- Oricare dintre fostele mele soţii. - Deci, care e următorul tău pas?
Clădirea e moartă definitiv?
Despre asta voiam să vorbim la şedinţa de azi.
Poate putem obţine drepturile pe altă cale.
Poate putem găsi un loc alternativ.
Poate fac o înţelegere cu primăria să-mi dea drepturile
dacă mă ofer să construiesc o operă în zona selectă a oraşului.
Proiectul este foarte important pentru tine, nu-i aşa?
Ce laşi în urma ta, dle Holmes?
Eu construiesc viitorul.
Mult după ce vom muri, oamenii se vor uita în jur,
şi mă vor vedea pe mine.
Iar asta...
asta este o creatoare de moştenire.
Pentru Busquet şi pentru mine.
E o notiţă aici care spune că o copie a acestei scrisori
a fost trimisă pazei clădirii. Pot întreba de ce?
Este de la o organizaţie numită "Salvaţi West Side".
Am avut un incident pe stradă.
"Salvaţi West Side" protesta,
iar liderul lor mi-a lovit un angajat cu o pancartă.
Nu s-au depus acuzaţii,
dar după aceea, am trimis la pază tot ce primeam de la ei.
"Clădirea ta este un coşmar modernist."
"O pacoste care trebuie oprită cu orice preţ."
N-ai crezut că ameninţările de la un protestatar violent meritau atenţie?
Sincer, am uitat de asta.
Ciocnirile cu grupurile de cartier apar mereu la un proiect ca ăsta.
Pur şi simplu nu vor un alt Starbucks la colţul străzii.
Spui că incidentul l-a implicat pe cel care a scris scrisoarea asta?
Liderul grupului, Derek O'Neal.
Conform adresei dlui O'Neal de aici,
clădirea ta i-ar fi obstrucţionat complet priveliştea spre Central Park.
Tu eşti expertul imobiliar.
Cât de mult i-ar fi afectat valoarea proprietăţii pierderea priveliştii?
Un milion de dolari?
Asta ar fi putut însemna mai mult pentru el decât un nou Starbucks.
Bună. Scuză-mă.
Căutăm "Salvaţi West Side". Ăsta e locul potrivit, da?
Nu mai este. Am terminat.
Dacă vreţi să vedeţi spaţiul, vorbiţi cu managerul clădirii.
Etajul 4.
Moartea Rosalynei a pus cruce clădirii lui Hull,
iar tipii ăştia spun că au terminat?
Ori veştile călătoresc rapid, ori suntem pe drumul cel bun.
Vă pot ajuta cu ceva?
Nu suntem aici pentru spaţiu. Suntem consultanţi pentru NYPD.
Ce te face să crezi că William Hull va pune punct acestui proiect?
Ce-ai spus?
Încă nu s-a anunţat la ştiri, şi totuşi, voi închideţi uşile.
Suntem doar curioşi cum aţi aflat.
Hull nu ridică clădirea?
Nu arată bine. Ne spui că nu ştiai?
Nu.
Spui că am câştigat?
Ne poţi spune unde l-am putea găsi pe Derek O'Neal?
- E conducătorul grupului, corect? - Spuneţi că lucraţi cu poliţia?
Nu ştiţi?
Derek este motivul pentru care închidem.
El a fost acest grup.
Restul n-am avut inima să mergem mai departe.
A fost o intrare prin efracţie aici vinerea trecută noaptea.
A fost înjunghiat mortal.
Chiar acolo.
Ne cerem scuze pentru deranj.
Condoleanţe pentru pierderea voastră.
Dacă ăla e sângele lui Derek O'Neal, nici gând s-o fi omorât pe Rosalyn,
pentru că cineva l-a omorât acum cinci zile.
Derek O'Neal ieşise cu prietenii când şi-a dat seama
că-şi lăsase telefonul la birou. S-a întors.
Membrii grupului său l-au găsit a doua zi dimineaţă,
înjunghiat în piept,
calculatoare de câteva mii de dolari dispărute,
aşa că detectivii care au primit cazul au crezut că a fost un jaf terminat prost.
Credem că nu a fost deloc întâmplător.
Criminaliştii au găsit o urmă de pantof mărimea 46 pe mochetă.
Nu aparţinea nimănui din grup.
- Poliţia n-a putut identifica modelul. - Dar eu am putut.
Forma tocului este unică pentru Luzzattos,
o firmă italiană de pantofi, şi se vând cu 500 de dolari.
Dacă hoţul n-a jefuit un bancher de investiţii
când venea să-l omoare pe O'Neal...
Credeţi că crima asta are ceva de-a face cu clădirea lui Hull?
O'Neal a fost cel mai vocal oponent al proiectului.
Între intervalul orar şi pantof, pare o coincidenţă improbabilă.
Credem că există vreo legătură între omorârea sa şi Rosalyn Graham?
Amândoi aveau legături cu clădirea care trebuia să se construiască.
Dar la suprafaţă, crimele au motive opuse.
Omorârea Rosalynei va pune foarte probabil capăt proiectului,
ceea ce este exact ce şi-a dorit O'Neal.
O singură teorie care explică ambele omucideri încă n-a apărut.
Am putea căuta doi ucigaşi. Un fel de luptă pentru supremaţie.
Partea lui Hull omoară un activist, aşa că activiştii îi omoară clădirea.
Aruncarea dnei Graham de la balcon
e un traseu prea întortocheat pentru răzbunare.
Atunci s-o ţinem simplă.
O'Neal încerca să oprească clădirea lui William Hull.
A verificat cineva mărimea la pantof a lui Hull?
Nu, dar o voi face.
Voiam să duc câţiva băieţi la biroul lui, să-i interoghez echipa.
Eu şi Watson vom continua să ne concentrăm pe omorârea Rosalynei.
După cum a dovedit emailul pe care l-am luat din biroul lui Busquet,
clădirea nu duce lipsă de defăimători.
Putem să verificăm şi minutele Consiliului Orăşenesc, datele publice,
să vedem cine a mai fost împotriva ei.
Anunţaţi-mă ce găsiţi.
Deci când ai spus că "noi" vom căuta prin toate lucrurile de la Primărie,
ce spuneai cu adevărat... era că o voi face eu.
Tocmai am vorbit cu un prieten care e inginer la Departamentul Clădiri.
A spus că ar putea ştii şi de alte plângeri despre clădirea lui Hull.
Pentru că avem nevoie de mai multe hârţoage prin care să căutăm.
Ştiai că într-o clădire fără instalaţie contra incendiului,
distanţa maximă până la scări trebuie să fie de 45 de metri,
dar într-o clădire cu sistem contra incendiului poate fi 60?
Pare nepoliticos să faci evacuaţii să alerge
încă 15 metri în timp ce se udă, dar presupun că nu asta e ideea.
Ideea este că o să-mi smulg părul din cap.
E o greşeală capitală să speculezi înainte să ai date. Ştii asta.
Apropo de date, ce-ai aflat
când te-ai dus ieri s-o vizitezi pe iubita căpitanului?
- Absolut nimic. - Ţi-am spus să-i dai pace.
Nu s-a despărţit de el pentru că îi era teamă că-i pătează reputaţia.
E ceva mai mult.
Credeam că ai spus că nu erau date suplimentare.
Nu sunt, dar mi-am dat seama că e ceva mai mult.
Ţi-ai împărtăşit gândurile cu căpitanul?
Nici măcar n-aş ştii ce să-i spun.
"A minţit legat de ce s-a despărţit de tine."
Cum îl va ajuta?
Asta e ciudat.
Derek O'Neal a vorbit la o şedinţă a Consiliului Municipal
acum câteva luni.
A ridicat probleme într-un studiu de mediu
pe care echipa lui Hull l-a făcut despre acel loc.
Şi?
Cum au obţinut studiul ăla? Era intern.
Astfel de lucruri nu sunt prezentate Primăriei
decât mult mai târziu. Crede-mă, am citit mult
despre cum sunt aprobate clădirile în ultimul minut.
Îmi amintesc că am citit un interviu.
Da, ăsta e dintr-un interviu pe care l-a dat. Chiar aici.
Citează un email de la Hull în care el spunea
că nu-i pasă de un parc pe care ar trebui să-l niveleze.
Crezi că a fost o cârtiţă în organizaţia lui Hull
care-i dădea în secret informaţii lui O'Neal?
Ar explica de ce ucigaşul a furat calculatoarele din biroul lui O'Neal.
O'Neal a pus mâna pe dovezi incriminatorii,
iar ucigaşul a trebuit să le ia înapoi.
Câţiva oameni de la "Salvaţi West Side"
au spus că l-au văzut pe Derek întâlnindu-se cu cineva pe care nu-l ştiau.
Descrierea a fost de ajuns pentru a identifica persoana.
A lucrat aici ca arhivar până când l-ai concediat săptămâna trecută.
Îl cheamă Austin Reem.
Dl Reem a recunoscut
că-i vindea informaţii din interior lui Derek O'Neal.
A spus că l-ai prins personal copiind dosare după orele de lucru într-o seară.
Avocaţii tăi l-au ameninţat,
l-au forţat să dezvăluie numele lui O'Neal
şi a semnat o interdicţie legală.
Apoi l-au pus să-şi golească biroul.
Asta a fost joi, cu o zi înainte ca O'Neal să fie omorât.
Asta e ridicol.
Crezi că l-am omorât pe O'Neal ăsta din cauza câtorva dosare?
Ar fi devenit oricum publice în câteva săptămâni.
Da, l-am concediat pe Reem.
Am găsit un spion în biroul meu, şi am astupat o scurgere.
- Cum e asta motiv de crimă? - Depinde de ce era în dosare.
Poate conţineau dovezi că ai mituit un oficial public.
Poate nu ţineai cont de măsurile de siguranţă.
Nu credem că O'Neal ştia ce avea, sau dacă le-ar fi folosit împotriva ta.
Indiferent ce-a fost, bănuim că nu voiai să se afle.
Informaţiile din dosarele alea erau neplăceri.
Acţionăm la limita legală din când în când?
Normal că o facem. Toată lumea o face.
E singurul mod în care se rezolvă lucrurile.
Dar n-a fost nimic acolo care să încalce legea,
şi sigur nimic pentru care să merite nici pe departe să omori.
Atunci sunt sigur că nu te superi dacă ne dai şi nouă acele dosare.
Dl Reem a furnizat o listă, dacă asta ajută.
Nu.
Acele dosare conţin informaţii patentate şi confidenţiale.
Studiile pe care le face firma asta, schiţele mele.
Indiferent dacă vă place sau nu,
sunt ceea ce facem aici, şi au valoare monetară.
Dacă le vreţi, întoarceţi-vă cu un mandat.
Obţinerea unui mandat nu va fi uşoară.
În clipa asta, tot ce ştim e că s-au furat nişte calculatoare
care ar putea avea dosarele lui.
- E destul de subţire. - Ştim ceva în plus de atât.
Ştim că, cel puţin la un moment dat,
a deţinut o pereche de Luzzattos mărimea 46.
Se poate să fi scăpat deja de ei,
dar extrasele cardului său ar putea ajuta.
O să duc asta căpitanului, să vedem ce crede.
Prietenul meu de la Departamentul Clădiri are o informaţie importantă de spus.
Du-te.
Am auzit destul despre legile de zonă, să-mi ajungă o viaţă.
Ce faci aici?
Ce mod de a face o fată să se simtă binevenită.
Îmi pare rău,
dar ăsta este, la propriu, ultimul loc unde mă aşteptam să te văd.
Vrei...
Vrei nişte apă sau cafea?
Sunt bine.
Serile trecute n-am fost sinceră cu tine.
Ţi-am spus că credeam că trecutul meu te-ar putea răni, dar e mai mult,
şi meriţi să auzi asta.
Sunt pe cale să aud discursul "nu e vina ta, ci a mea"?
E vina mea.
Prietena ta Joan a trecut pe la magazin, şi...
A ştiut că ascundeam ceva.
Despre ce vorbeşti?
Am scleroză multiplă.
Am fost diagnosticată acum două luni,
şi n-am ştiut cum să-ţi spun, aşa că...
N-am fost îngrijorată pentru ce voi face carierei tale.
Am fost îngrijorată
pentru ce-ţi voi face pentru tot restul vieţii tale.
Paige...
E foarte devreme.
Dar la fel suntem şi noi.
În cele din urmă, boala asta va deveni urâtă.
Şi foloseam slujba ca scuză pentru că...
eşti un om de treabă.
Şi nu meriţi să fi blocat cu ceea ce vine.
Deci...
asta e.
N-am niciun cuvânt de spus în asta?
Nu.
Adio, Tommy.
Watson?
Ce e cu toate astea?
Iluminare, Watson.
Este dacă le pui în şemineu.
Aceste materiale reprezintă
o schimbare fundamentală a percepţiei noastre asupra cazului.
Toate astea le ai de la prietenul tău de la Departamentul Clădiri?
O parte.
Veştile lui importante au fost
că William Hull a dat un comunicat de presă astăzi mai devreme.
Magnatului i s-a îndeplinit dorinţa.
Au găsit un mod de a merge mai departe cu proiectul.
Cum? Au lămurit problema cu drepturile de aer?
Nu. Au ocolit-o.
Sau, mai exact, au mers pe sub ea.
Aceasta este imaginea
care a însoţit anunţul de astăzi.
Este mai scundă.
Cu 23 de ataje mai scundă.
Originalul are 63, aceasta are 40.
Deci au folosit drepturile de aer
pe care le-au putut obţine pentru a construi o clădire mai scundă,
şi deja au completat planurile?
Asta pare rapid.
Stai. Astea nu sunt planurile pentru noua clădire.
Astea sunt planurile clădirii unde este biroul lui Busquet.
E prea devreme să am detalii asupra noului proiect.
Decizia e veche de câteva ore, la propriu.
Acestea, totuşi, erau în dosarele de la Primărie,
iar contactul meu a fost politicos să mi le furnizeze.
Acestea sunt dosarele divulgate din biroul lui Derek O'Neal.
Deci ai obţinut planurile clădirii lui Busquet,
şi le-ai folosit să intri în biroul lui
ca să poţi fura din nou planurile clădirii lui Hull care au fost divulgate.
Pe scurt, da.
Ştii că nu poţi folosi nimic ca probă.
Ştiu, dar dacă am dreptate, nu va fi nevoie.
Pentru că?
Teoria crimelor a fost greşită în tot acest timp.
Ne-am gândit că Derek O'Neal a fost omorât pentru a proteja clădirea,
şi că Rosalyn Graham a fost omorâtă pentru a o bloca.
Acum cred că ambele crime au fost opera aceluiaşi ucigaş,
care a intenţionat s-o micşoreze.
Mi s-a spus că vrea să mă vadă căpitanul de la Crime Majore.
Da, ni se va alătura în scurtă vreme,
dar momentan am vrut să păstrăm lucrurile neoficiale.
- Am nevoie de prezenţa unui avocat? - Eşti criminal?
Eşti greu de citit. Ai fi un bun negociator.
Ai cinci minute.
Îţi aminteşti incidentul Mars Orbiter din 1999?
Când satelitul s-a aprins la contactul cu atmosfera marţiană?
Sunt cumva responsabil pentru aia?
Totul a fost cauzat de o mică eroare matematică.
Un calculator folosea sistemul de măsură american,
celelalte foloseau sistemul metric.
Ideea este că o mică eroare de calcul poate avea consecinţe importante.
În acest caz, două crime.
Trei, dacă îl numeri şi pe Jason Leary,
bărbatul peste care a căzut Rosalyn Graham.
O cunoştinţă de-a noastră a verificat planurile clădirii tale.
A aflat că arhitectul tău, dl Busquet...
sau, poate, cineva din echipa lui...
a făcut o eroare în calculele pentru vânt.
Pe scurt, la 63 de etaje,
clădirea ar fi fost nesigură structural.
La un vânt mai puternic s-ar fi prăbuşit.
Şi spuneţi că voi credeţi că Busquet ştia despre asta?
Credem că a descoperit greşeala,
dar până atunci, lucrurile erau prea avansate pentru a fi oprite.
Tu însuţi ai spus că această clădire este o "creatoare de moşteniri".
Busquet a fost lăudat mult pentru câteva lucrări foarte importante
pe care deja le construise: Dubai, Tokyo, Sydney.
Toate alea ar fi dispărut dacă recunoştea.
În schimb, a găsit o cale de a se asigura
că va fi o clădire cu doar 40 de etaje,
fără a se reflecta prost asupra lui.
Aşa că a omorât-o pe Rosalyn Graham să-i blocheze averea...
şi drepturile de aer în bătălii legale.
Omorârea lui Derek O'Neal n-a fost plănuită.
Dovezile sugerează că Busquet
a intrat prin efracţie în birourile "Salvaţi West Side"
să recupereze documentele divulgate, ca nu cumva eroarea sa
să fie descoperită cândva.
O'Neal a intrat direct în asta, pecetluindu-şi soarta.
Jur, n-am ştiut.
Da, păi, reputaţia ta pentru litigii te precede.
Dacă Busquet ţi-ar fi spus vreodată despre confuzia sa,
l-ai fi dat în judecată imediat.
Atunci de ce nu sunt aici? De ce nu-l arestaţi pe Busquet?
Pentru că avem nevoie de ajutorul tău.
Poliţia are o mostră a ceea ce credem că este sângele ucigaşului.
Cu un mandat, îl putem obliga pe Busquet să ne dea o mostră ADN.
Problema e că tot ce ţi-am spus a fost din faptul că am văzut
un raport care n-a fost obţinut într-un mod
care ar rezista la tribunal.
De-asta căpitanul nu este încă în cameră.
De aici, lucrurile pot continua în două moduri.
Putem găsi o altă cale să-l arestăm pe Busquet.
Şi ne cunoşti destul de bine până acum.
Într-un final vom putea face asta.
Dar în acel scenariu,
cine ştie cum te va judeca tribunalul opiniei publice?
Noi nu credem că eşti implicat. Presa ar putea vedea lucrurile diferit.
Şi celălalt scenariu?
Tu ne dai toate materialele pe care le-ai văzut acum,
care, ca proprietate a dezvoltatorului, îţi aparţin de drept.
Apoi îl invităm pe căpitan aici, poliţia obţine mandatul de percheziţie,
şi apoi îl arestează pe Busquet ca ucigaş.
Clădirea ta va avea oricum 40 de etaje.
Aşa, vei fi un erou.
Înţeleg că te gândeşti să candidezi.
Care scenariu crezi că e mai bun?
Bună.
- Mi-ai primit mesajul. - Da.
Presupun că nu este o coincidenţă că mi-ai cerut să ne vedem aici.
Ţi-a spus că am fost s-o văd.
Uite...
Nu, nu, nu. Asta nu e...
Nu sunt supărat din cauza asta. N-are nimic de-a face cu aia.
Stai jos.
A ieşit să-şi cumpere prânzul, dar când se întoarce
o să vorbesc cu ea.
Dar am vrut să vorbesc cu tine mai întâi.
Bine.
Are scleroză multiplă.
De-asta mă respingea.
A vrut să...
mă scutească de asta.
Ştii?
E devreme acum, dar, ştii tu...
Am citit, mai ales pe internet,
despre intervalul de timp,
când se întâmplă lucrurile,
cât de rău devine...
Devine rău.
Primul meu gând... chiar primul meu gând...
este "Nu-mi pasă."
"O iubesc. Vreau să fiu cu ea."
Dar după aceea...
Îmi dau seama că, cu aşa ceva...
Nu e deloc aşa.
Contează doar dacă te implici ştiind foarte bine.
Aşa că, am vrut să vorbesc cu tine mai întâi, ştii?
Cu un...
doctor.
Şi o prietenă.
Să văd dacă e ceva ce chestia asta nu-mi spune.
Mă îndoiesc că-ţi pot spune ceva şi să nu fi citit deja.
Scleroza multiplă e... crudă.
Progresia va fi dură şi pentru ea, şi pentru tine.
Ar putea dura ani...
Sau luni.
Iar când boala chiar se va instala, va avea nevoie de mult ajutor.
Păi...
ea merită.
Singurul lucru pe care literatura probabil nu-l menţionează
este că nu vei trece singur prin asta.
Prietenii tăi vor fi acolo pentru tine.
S-a întors devreme.
Urează-mi succes.
Tot norocul din lume.
Traducerea şi adaptarea Little Badger Sync by - Garronee
== Thanks goes to elderman == @elder_man