Îmi plac casele goale.
Îmi place liniştea, spaţiul.
Uneori stau acolo, până vine rulota, şi inspir puternic.
Clădirile arată mai bine fără oameni în ele, nu crezi?
De aceea i-ai omorât?
E o gândire simplistă, nu crezi? I-am omorât fiindcă îmi place spaţiul?
Lama lui Occam. Explicaţia cea mai simplă e cea adevărată.
Ajută-mă să pun datele în ordine, Orson.
Pe cine ai înjunghiat prima oară? Pe d-l sau d-na Gilbert?
Lila Nu uita de...
Cine e Lila?
Concentrează-te, Orson. Cine a fost prima victimă? Soţul sau soţia?
Nu-mi amintesc de nici o înjunghiere.
Ţi-o aminteşti pe d-na Bentley?
În urmă cu două săptămâni ai înjunghiat-o de 8 ori, apoi ai violat-o.
Şi familia Lawrence. Ţi-l aminteşti pe fiul lor de 6 ani?
Mi-am pierdut conştienţa. Am mai zis.
- Crezi că mint? - Cred că trei familii au murit.
Cred că rişti închisoarea pe viaţă fără posibilitatea eliberării condiţionate.
Cred că dacă ai vrea să mă ajuţi, ai putea da un test scurt.
Ca să vezi dacă mint?
Astea sunt 567 de afirmaţii adevărate sau false.
- Răspunde pe cât de sincer poţi. - Desigur. Nu plec nicăieri.
Adevărat sau fals. "Îmi plac revistele de mecanică".
Pe bune? Fals.
- "Mi-ar plăcea să fiu bibliotecar." - Fals.
"Am diaree cel puţin o dată pe lună."
Fals, dar mulţumesc că m-ai întrebat.
"Îmi place ţipătul unei femei."
Orson?
După ce a răspuns la 567 de afirmaţii adevărate sau false,
inculpatul a obţinut un punctaj de 80 pe scara de validitate MMPI-2.
Asta îl plasează în zona "înşelătoare".
Deci nu sunt credibile afirmaţiile lui insistente
că şi-a pierdut conştienţa în timpul crimelor?
Nu, sub nici o formă.
Mulţumesc, d-ră Bouchard. Nu mai am nimic de adăugat.
Eşti angajata procuraturii din Queens, d-ră Bouchard?
- Nu. - Serios?
Surprinzător, fiindcă lucraţi aproape în exclusivitate cu procuratura.
- Sunt un contractant independent. - De câte ori ai depus mărturie
pentru procuratura din Queens?
De 34 de ori, în doi ani.
De câte ori ai declarat inculpatul ca fiind nebun?
Un psiholog criminalist nu declară un inculpat...
De câte ori ai stabilit
că inculpatul e în deplinătatea facultăţilor mintale pentru a fi judecat?
De 34 de ori.
E bine de ştiut că nu lucrezi pentru procuratură.
- Obiectez! - Reformulez.
Dacă n-ai depune mărturie în favoarea procuraturii, ar mai apela la tine?
N-ar mai apela la mine dacă n-aş spune adevărul.
Hai să discutăm despre adevăr. Clientul meu e posedat?
- Obiecţie! - Relevanţa întrebării?
Vreau să stabilesc relevanţa. Dacă se poate.
- Continuă. - Clientul meu e posedat de un demon?
Demoni, în sens metaforic sau clinic?
Am aici un certificat de la expertul meu, dr-ul Leland Townsend.
El susţine că inculpatul a preluat vocea
şi caracteristicile unei prezenţe demonice, Roy.
Infirmi acest lucru?
- Eşti cu el? - Ce?!
Eşti cu expertul apărării?
Spune-i că instruirea inculpatului e ilegală.
Am petrecut 18 ore cu LeRoux.
N-a pomenit niciodată de demoni, nici n-a dat semne că e posedat.
- Bună. - Ne acuză că îl instruim.
Nu va funcţiona.
D-ră Bouchard, ia asta, te rog.
E pentru protecţia ta.
Crede-mă, o să-ţi fie utilă.
Ştii "Tatăl nostru"?
- Repet, nu eşti posedat? - Nu.
Nevastă-mea crede în chestiile astea. Eu nu.
De ce zice apărarea că eşti posedat de un demon numit Roy?
N-am idee.
Deci tu susţii că nu-ţi aminteşti nimic din timpul crimelor. Punct.
- Da. - Mulţumesc.
- Eşti catolic, Orson? - Nu.
- Tu eşti? - Am fost.
Ce-ţi spune asta?
Tatăl nostru care eşti în ceruri, sfinţească-se numele Tău,
vie împărăţia Ta, facă-se voia ta...
Quis sicut bestia?
Paznic!
Potoleşte-te!
Mă voi înălţa!
- Nu mai pot sprijini asta. - Poftim?
Nu mai pot sprijini diagnosticul de APD.
Crezi că e posedat?
Nu, dar trebuie să-l consult de halucinaţii, vedenii...
Judecătorul vrea părerea ta acum.
Părerea mea e că mai avem nevoie de timp.
Ne vedem în sală.
Ai suferit un şoc, Kristen.
Îţi înţeleg ambivalenţa, dar nu eşti la o universitate,
eşti aici şi ne încasezi banii.
Sunt aici ca să spun adevărul.
De aia am nevoie de tine la bară, ca să-ţi confirmi mărturia anterioară.
- Sau ce? - Sau...
Ne vom revizui relaţia. Asta e tot.
Ne vedem în sală.
D-le judecător, vă rog să-mi acordaţi o clipă.
- E vreo problemă? - Nu.
Ştiu că nu e normal să vorbiţi cu cineva în afara sălii...
Dacă vrei pe cineva care să mintă pentru tine la bară,
adu pe altcineva, nu pe mine.
D-le judecător.
- Mamă! - Fiicele mele!
Ce e asta?
- Distanţa dintre stele. - Desigur, unde mi-era capul?
- Eu fac o rachetă. - E superbă!
Unde e bunica? Aţi mâncat-o?
E în curte. Laura vrea să luăm masa afară.
Ce ai la spate?
Nimic! Hai să facem curăţenie.
- Cât ai stat pe laptop? - Stau pentru temă.
- Sigur? - Ce-ai păţit la mână?
Nimic. Hai să facem curăţenie.
- În cât timp e gata cina? - Zece minute.
Cuptorul s-a stricat, am comandat mâncare.
- Ce ai păţit la mână? - Nu e nimic.
Doamne...
- Ce are cuptorul? - E vechi. Ca şi casa asta.
Din fericire, soţul tău a trimis un cec.
- Îl pot citi eu, te rog? - 900 de dolari.
Atâta crede Andy că vă trebuie într-o lună.
Cică se întoarce acasă în curând,
fiindcă atunci va termina cu alpinismul.
- Drăguţ din partea lui, nu? - Mamă.
Tu ai grijă de copii, tu plăteşti facturile,
tu lucrezi cu normă întreagă, iar el ce face?
E în Nepal şi se caţără pe chestii.
De fapt, face bani din călăuzitul oamenilor pe Everest.
Nu atâţia câţi ar face într-un birou în Manhattan.
Mamă, a venit pizza!
Nu le învrăjbi împotriva tatălui lor.
Nu e nevoie. Şi-o face cu mâna lui.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- Nu sta până târziu în oraş. - Niciodată!
Tort!
"Omul în negru atârna în neant,
agăţat de stânca abruptă, la 200 de metri deasupra apei.
Sicilianul privea fascinat.
Ştii, zise el,
din moment ce am făcut un studiu despre moarte..."
Nu! Imită vocea.
"Ştii, zise el,
din moment ce am făcut un studiu despre moarte
şi sunt expert..."
Mamă.
A sunat un om şi mi-a zis să-ţi transmit un mesaj.
Bine.
A zis că vom ajunge pe străzi dacă nu rambursezi împrumutul.
Am lăsat numărul lângă telefon. Vorbim cu tata să-l sune?
E restul datoriei din împrumutul meu pentru studii.
Mereu spun lucruri înfricoşătoare, ca să sperie rudele. Ignoră-i.
- Bine. - Bine.
- Noapte bună. - Noapte bună, mamă.
Să nu îndrăzneşti să-mi suni copiii!
Dacă vrei să mă sperii, sperie-mă pe mine!
Altfel jur că iau banii pe care ţi-i datorez şi le dau foc.
- E cineva? - Scuze.
Înţelesesem ca asta e adresa biroului tău.
Da... E şi adresa mea de domiciliu.
Am auzit de ciocnirea ta cu d-l LeRoux.
- Îmi pare rău. - E în ordine.
- Eşti bine? - Da, n-am nimic. Mulţumesc.
Am auzit şi că procuratura nu te mai foloseşte ca martor-expert
şi am vrut să discutăm despre o oportunitate.
Scuze, e răcoare aici.
E în ordine.
- Tu eşti în poze? - Da.
- Eşti alpinistă? - Am fost.
- Cele şapte vârfuri? - Da.
- Eu văd cinci. - Am renunţat.
- De ce? - Copii.
- E partenerul tău de alpinism? - Soţul meu.
Mulţumesc frumos pentru oferta de muncă, dar nu pot lucra pentru apărare.
- Nu sunt de la apărare. - Nu înţeleg.
Eu lucrez pentru biserica catolică. David Acosta.
- Ce căutai cu LeRoux? - Verificam dacă e posedat.
- Deci eşti preot? - Nu. Evaluator.
Nu ştiu ce înseamnă asta.
Biserica are vreo 500,000 de restanţe
la cereri de exorcizare şi verificări de miracole.
Eu şi colegul meu Ben am fost angajaţi de biserică
ca să investigăm fenomene inexplicabile
şi să recomandăm sau nu o exorcizare sau cercetări suplimentare.
Nu ştiam că există o astfel de meserie.
Există.
Îmi pare rău. A fost o zi lungă şi eu...
D-na LeRoux ne-a rugat să-l evaluăm pe soţul ei, Orson.
Crede că e posedat.
Din păcate, nu mai vrea să vorbească cu noi. Dar cu tine vrea.
Cred că te place. Vrem să ne ajuţi să-l evaluăm.
O să fiu directă, d-le...
- Acosta. - Acosta.
- Eu nu cred în diavoli şi posedări. - E în ordine.
În meseria mea, problema e că posedarea se aseamănă cu nebunia şi...
Nebunia se aseamănă cu posedarea.
Îmi trebuie cineva care să mă ajute să fac distincţia între ele.
- Nu-ţi pasă că nu sunt credincioasă? - Nu.
Cât oferiţi?
M-am trezit în toiul nopţii şi Orson nu era în pat.
Aşa că am coborât la parter.
Se întorsese recent din spital după o căzătură la muncă. Eram îngrijorată.
Vorbea singur. L-am scuturat, dar nu s-a trezit.
Asta te-a făcut să crezi că e posedat?
Nu. Mereu vorbea singur, dar de data asta, cineva a răspuns.
- De aia am apelat la parohia ta. - Cum suna vocea?
Înceată.
Ca o şoaptă. Am înregistrat-o, dacă e de ajutor.
Da, ajută.
S-a întâmplat câteva nopţi la rând, înregistrarea e din ultima noapte.
Orson? Iubitule, ce e?
Orson?
Opreşte-l. Am nevoie de noua ta paro..
Aşadar,
asta e o bântuire?
- E o infestare. - Ce e asta?
O bântuire.
Credeam că e vorba de posedare.
Conform teoriei, infestarea duce la posedare.
Demonul preia casa, iar apoi persoana.
- Cică! - Nu crezi în treaba asta?
Cred că achită chiria.
Eşti bine?
- De ce vrei să fac eu asta? - Vreau părerea ta sinceră.
Vreau scepticismul tău.
În cazul ăsta... Îi dai speranţe.
În ce sens?
Ea vrea cu disperare ca aceste crime să aibe un sens supranatural,
dar el n-a omorât şapte oameni fiindcă se aud nişte şoapte în casa lui.
- Atunci, vom afla asta. - Tot repeţi asta,
dar nu e nevoie să verific fiecare mătură ca să ştiu că măturile nu zboară.
Crezi că ştiinţa poate răspunde la toate întrebările?
Da, cred.
Da. Dar nu la toate deodată.
Deci nu există mistere? Miracole?
Un doctor produce un aparat auditiv pentru un surd,
iar acesta aude muzica pentru prima oară în viaţa lui.
Ăsta e un miracol.
Robotul Philae aterizează pe o cometă aflată la 16 milioane de km depărtare.
O cometă care se deplasează cu 17.000 km/h.
Ăsta e un miracol. Există, sunt reale.
Dar fantome, demoni şi chestia aia de pe telefonul ei...
Sau ce-o fi fost...
Nu e de mine asta.
În urmă cu zece ani am decis să renunţ la şcoală şi să călătoresc.
Cu cât mă depărtam mai mult de America,
cu atât conştientizam cât de puţine ştiu.
Am văzut un şaman în Kîzîl transferându-şi sufletul într-un copil pe moarte.
Am văzut o femeie în Câmpia Indului revenind la viaţă,
după ce s-a înecat timp de 20 de minute.
Ştiinţa e bună doar pentru fenomenele repetabile.
Şi mare parte din viaţă...
Cele mai interesante părţi...
Nu se repetă.
Aşa că ştiinţa nu le identifică.
Crezi că e o chestie medicală?
A suferit o căzătură şi a ajuns la spital, chiar înaintea crimelor.
Nu ştiam asta.
- Adică? - Anumite răni la lobul frontal
pot conduce la un comportament violent.
Şi crize care se aseamănă cu posedarea.
Nu ştiu.
Mă interesez.
Tipuri de crize
Cele mai periculoase situaţii nu sunt niciodată cele la care te-ai gândi.
Nu sunt niciodată
războiul drogurilor din Mexic sau viaţa de militar în Afganistan.
E intoxicaţia alimentară din Pakistan.
Ce prostie!
Nu e real.
E doar un vis.
Ai ochii deschişi.
E un mod ciudat de a visa, Kristen.
E o spaimă nocturnă.
Bineînţeles că sunt. Spune-mi, o spaimă nocturnă poate să facă asta?
Închide ochii.
Închide-i.
Te vei trezi.
Nu încă. Ţine-i deschişi.
Bună. Eu sunt George. Îmi pare bine.
Porţi ceva pe dedesubt? Pentru noul tău şef, David?
Ai o cicatrice aici. E de la o cezariană?
Mamă? Mamă, trezeşte-te!
Mamă, trezeşte-te!
- Ţipai! Ne-ai trezit. - Doamne.
Îmi pare rău. Am avut un coşmar.
Cât de oribil...
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Nimic. Am rămas fereastra deschisă.
Şi eu am coşmaruri câteodată.
Şi învăţătoarea mea mă pocneşte în faţă şi...
- Nu se întâmplă asta. - De asemenea...
Ba se întâmplă!
Am şapte ani, deci care e ideea?!
Bine. Sunt bine, fetelor.
- Înapoi la culcare. - Nu. Eu dorm aici.
- Şi eu! - Sunt aşa obosită, mamă.
Vino încoace, mamă.
Bine, dar doar de data asta.
- Bine. - Este!
Mamă!
- O spaimă nocturnă? - Da.
- Ai mai avut aşa ceva până acum? - Nu, niciodată.
De unde ştii că n-a fost un simplu coşmar?
Aveam ochii deschişi şi sufeream de paralizie în timpul somnului.
Am văzut şi o siluetă în umbră.
În lucrările ştiinţifice mereu se vorbeşte de siluete în umbră.
Un spirit rău?
Mi-a dat jos chiloţii, a vorbit de cezariana mea şi de...
Relaţia cu şeful meu. Deci, da.
- Şeful tău, de la procuratură? - Da. Nu. E o altă slujbă.
Ce slujbă?
Lucrez cu cineva care...
Face cercetări despre posedarea demonică şi efectele ei asupra infracţiunilor.
- Serios? - Da.
- Cum funcţionează asta? - Nu sunt sigură.
E ceva temporar, ca să-mi achit împrumutul pentru studii.
Bine.
E foarte ciudat să ai spaime nocturne după ce ai trecut de 30 de ani, da?
Presupun că e o perturbare momentană în stadiul de somn N3.
O să-ţi dau reţetă pentru diazepam şi vreau să-l iei dacă...
Uite cum funcţionează.
Detergentul înfundă filtrul de la maşina de spălat vase.
Asta produce o ambuşură.
Ca la fluier.
Când gaura se micşorează, scoate un sunet.
Adică maşina de spălat vase a produs şuşoteala?
Maşina de spălat vase a produs acest sunet.
Asta ai auzit?
I l-ai omorât pe Moş Crăciun.
Da. Niciunuia nu le place.
Îl omori des pe Moşu'?
Şi mai des de când a apărut "Vânătorii de fantome".
Oamenii se uită la emisiunea aia şi tresar la orice sunet.
N-am auzit niciodată şuşoteli în casa mea până aseară.
E puterea sugestiei. Există o explicaţie pentru orice,
dar lumea preferă să creadă în fantome şi demoni.
- Cum ai ajuns să lucrezi aici? - David.
Prestam servicii pentru parohie. El m-a rugat să-l ajut.
- El de ce o face? - David? El e credincios.
Crede totul.
Diavoli, îngeri, demoni, Satan.
- Se pregăteşte să devină preot. - Serios?
Da. A terminat doi ani dintr-un program de cinci.
Bine. Nu te da bătută.
Nu prea mă încântă că lucraţi împreună. Mă simt încolţit.
Da, mare păcat.
Eşti într-o pasă proastă.
Nu, dar nu mai lucrez pentru procuratură,
deci nu mai trebuie să mă prefac imparţială.
Eu şi Kristen avem multe în comun.
Îi place să păşească pe marginea prăpastiei şi să se holbeze în abis.
- A zis că ai vorbit în latină ultimă oară. - Eu nu vorbesc latina.
- Roy vorbeşte? - Cine e Roy?
Demonul care vorbeşte prin intermediul tău.
N-am auzit de el.
Ţii minte asta, de data trecută?
A fost suficient de înfricoşător?
- Alt test? - Scrie alfabetul până la a 14-a literă.
- De ce? - Fă-mi pe plac. Sau nu.
Abia ajungem şi noi mai devreme acasă.
Îţi place să ai un public.
Pentru tine, cel mai rău ar fi să-ţi pierzi publicul.
Ce ne spune asta?
Sunt nişte nereguli în caligrafie.
Ar putea fi cauzate de o inflamaţie sau...
Ar putea fi nimic. Trebuie să fac mai multe teste.
Bine. Aranjez pentru mâine.
- Bine. - Bine lucrat!
Mersi.
Deci...
- Te pregăteşti să devii preot? - Da.
Te surprinde?
Nu ştiu... Nu pari genul.
Am vagabonţit mult prin lume.
Mi s-a părut momentul potrivit să-mi asum o obligaţie.
Şi tu?
Nu pari genul de persoană care caută senzaţii tari.
Nici nu sunt.
Revista de alpinism te contrazice.
- M-ai căutat pe Google? - Eşti prima femeie
care s-a căţărat pe nasul El Capitan-ului într-o singură zi.
Şi tu...
Am auzit că nu-ţi place mâncarea din Pakistan.
O, Doamne.
Interviul acela.
Ştii că fac asta doar ca să-mi plătesc împrumutul pentru studii, da?
Da.
- Ne vedem mâine? - Da, categoric.
Sunt eu, George. Te-am trezit?
- Nu eşti real. - Am 567 de afirmaţii adevărate sau false.
Răspunde pe cât de sincer poţi.
Nu există răspunsuri greşite. Dar, ca să fie mai distractiv...
Un deget pentru fiecare răspuns greşit.
Sunt gândurile mele.
Mă sperii singură cu gândurile mele.
- "Îmi plac revistele de mecanică". - Nu eşti aici.
- Mă sperii singură. - Kristen, trebuie să răspunzi.
"Îmi plac revistele de mecanică".
Bine.
Fals.
Bun.
"Am diaree cel puţin o dată pe lună."
Fals.
"Flirtam cu David Acosta astăzi, deşi sunt măritată".
Fals.
Îmi pare rău, Kristen. Ai răspuns greşit.
"Vai de mine, am rămas fără deget".
Sărăcuţa de tine.
Runda fulger.
"Sunt atrasă de Acosta...
Sexual."
Adevărat!
"Sunt o catolică nepracticantă,
"o alpinistă nepracticantă,
o psihologă nepracticantă.
Las baltă totul."
Kristen?
Haide.
Nu o pot citi.
Zona Wernicke e regiunea creierului responsabilă
de interpretarea limbajului şi e inactivă în timpul somnului.
De aceea nu poţi citi un text într-un vis.
Visez, iar tu nu exişti.
Dacă nu exist, atunci...
N-o să doară.
Poţi citi asta?
Adio, George.
Nu te grăbi. Reprodu desenul cât de bine poţi.
Soţia ta ne-a rugat să evaluăm
dacă eşti influenţat de o forţă supranaturală, Orson.
Suntem aici ca să te ajutăm.
Putem pleca, dar atunci ţi-ai pierde publicul.
Ce face?
Roy?
Non solus sum.
Sexaginta nostri sunt.
- Alţi 60, în afară de tine? - Da.
- Şi tu îl cunoşti pe unul. - Da?
Nu tu, prostule.
Ea.
Păcat, că eu nu cred în demoni.
Ei cred în tine.
Mai ales cel de noaptea trecută.
Despre ce vorbeşti?
George.
Cum era?
Da.
David nu ştie de George, nu?
Dar eu ştiu.
Vizitatorul tău nocturn.
Ochi roşii.
Cu dinţi stricaţi.
Îţi sărută cicatricea de la cezariană.
Chiloţeii tăi.
Cât de drăguţ.
Şi te va vizita la noapte.
Şi în fiecare noapte.
Collos filiarum
tuarum jugulabit Georgiu...
Ce a fost asta?
- Cine e George? - Nu ştiu. De unde a ştiut?
Ce să ştie?
O siluetă în umbră a fost în visul meu. Îşi zicea George.
A vorbit despre lenjeria mea, despre cicatrice.
- Ai spus cuiva de asta? - Nu. Nimănui.
Ce a zis în latină, la sfârşit?
Spune-mi.
"George le va tăia gâtul fiicelor tale".
Uneori, diavolul spune lucruri ca să aţâţe.
Nu are logică.
Ştiu că tu crezi în chestiile astea. Eu nu cred.
De unde a ştiut?
Cred că ştiu ce s-a întâmplat.
Cu cine ai vorbit?
Kristen. Ce...
- Scuză-mă, poţi reveni mai târziu? - Nu. Trebuie să ştiu acum.
Cu cine ai discutat despre şedinţa mea de ieri?
Scuză-mă, Judy. Îmi pare rău.
N-am povestit nimănui de şedinţa noastră.
Cineva ştia ce ţi-am povestit. Silueta în umbră,
gândurile mele despre şeful meu... Şi doar ţie ţi-am spus.
Nu de la mine ştia.
Niciodată n-aş spune ceva, nimănui, despre genul ăsta de lucruri.
Iei notiţe în timpul şedinţei, Unde sunt?
Sunt încuiate în fişetele mele, unde sunt mereu.
- Vreau să le văd. - Nu e necesar.
Kurt! Trebuie să le văd acum.
Randy, cine l-a mai vizitat pe LeRoux în ultimele două zile?
- De ce? - Cineva i-a furnizat informaţii furate.
Nu ştiu. Doar voi doi.
Trebuie să semnăm de intrare de fiecare dată când îl vedem.
- Cine a mai semnat? - Ştii că nu-ţi pot arăta.
Trebuie să semnez iar de intrare.
- Pe bune?! - Aproape am terminat.
- Cine e L. Townsend? - Nu ţi-aş putea spune nici dacă aş şti.
D-le judecător, am mai discutat asta.
Se respinge iar.
Şi ai văzut această posedare domenică când l-ai interogat pe Orson LeRoux?
- Cu trei ocazii. - Şi ce a zis?
A zis...
A zis că un demon numit Roy a comis crimele.
Am văzut raportul tău, dar vrem să ştim concluzia ta, dr. Townsend.
Desigur.
În opinia mea profesională...
Kurt, cunoşti un psiholog criminalist, un anume Townsend?
Robin.
Cunoaştem un dr. Townsend?
Cel care a fost ieri aici, pentru o programare?
Kristen, a fost aici un bărbat care voia să plătească o şedinţă,
dar a plecat înainte să lase datele de contact.
Cum arăta?
Brunet, poartă ochelari, 1,75m.
A pătruns în fişetul tău şi ţi-a luat notiţele, Kurt.
Are tot ce ţi-am spus eu vreodată.
Dr. Townsend.
D-ră Bouchard.
Opozanta mea loială.
De ce i-ai dat notiţele din terapie despre mine unui criminal în serie?
Eşti depăşită total de situaţie, d-ră Bouchard.
De ce nu laşi asta în seama profesioniştilor?
Cine sunt profesioniştii?
"Amicul" tău, Acosta. LeRoux. Cei 60.
- Cine sunt cei 60? - Oameni care ştiu cine eşti.
Şedinţa 37 a fost una spumantă, nu?
"Vreau să dispară fetele mele, ca să fiu liberă."
Doar spune, Kristen, şi vor dispărea.
Nu te învinovăţeşte nimeni, fără remuşcări.
Doar patru coşciuge mici.
- Du-te în iad! - Cu plăcere.
De fapt, voi face loc pentru fiicele tale.
Ce avem noi aici? Preotul în devenire.
Nu ai băieţi de altar de violat?
Leland, n-ai nici o putere aici.
Ea nu crede.
Atunci sunt în formă maximă.
Nu-ţi aminteşti? Julia.
Plângând în genunchi.
Ca o târfuliţă plângăcioasă.
Ce-a fost asta?
Ce s-a întâmplat cu non-violenţa?
E provizorie.
Asta a spus Iisus?
E rândul meu acum. Eşti bine?
Cine e Julia?
O prietenă.
Îl cunoşti pe acest Townsend?
L-am văzut.
În alte...
Înfăţişări.
Eu nu...
Ce înseamnă asta?
Există oameni pe lume
care sunt... conectori.
Influenţează oameni.
Au diverse ocupaţii. Profesori, brokeri,
martori-experţi.
Se prefac normali,
dar adevăratul lor ţel este...
... răul.
Îi încurajează pe alţii să facă rău.
Nu trebuie să crezi în supranatural
ca să ştii că există oameni pe lume care fac lucruri rele
şi încurajează pe alţii să facă lucruri rele,
doar din pură plăcere.
- Psihopaţi. - Da.
Aici se intersectează crezurile noastre.
Fiindcă omul ăla e un psihopat
care se simte mai puţin singur
când îi convinge pe alţii să facă ce face el.
Situaţia la nivel global se înrăutăţeşte
fiindcă răul nu mai e izolat.
Oamenii răi vorbesc între ei.
Sunt conectaţi.
Prin reţelele sociale.
Da.
Crezi că Townsend a luat legătura cu LeRoux online?
L-a încurajat să ucidă.
Dar poliţia a verificat calculatorul lui. N-au găsit nimic.
Ce a zis LeRoux în acea înregistrare?
Opreşte-l.
Am nevoie de noua ta paro...
"Parolă." Asta zicea.
Avea nevoie de noua ta parolă de logare.
Asta n-are nici o legătură cu posedarea.
Emily, credem că cineva a luat legătura cu Orson prin reţelele sociale
şi l-a încurajat să omoare.
Cineva... diabolic.
Exact femeia pe care voiam s-o văd.
Bună ziua, d-le LeRoux.
Am 567 de afirmaţii adevărate sau false.
Iar? Îmi plăcea mai mult desenul cu câinele.
E ultimul tău test.
Salutare şi ţie, David.
Ascultă-mă, Kristen se gândeşte non-stop la tine.
Fantezii murdare, dezgustătoare.
Adevărat sau fals? "Mă trezesc zilnic revigorat şi optimist".
Răspunde sau plecăm.
Adevărat. Dar prefer întrebarea cu diareea.
"Am folosit mail-ul soţiei ca să nu fiu detectat".
Adevărat sau fals, Orson?
Unde vrei să ajungi?
Calculatorul soţiei tale. Ne-a dat parola ei.
- Fals. - "Am intrat pe 4chan
şi am vorbit despre fanteziile mele legate de crimă şi necrofilie".
Fals.
"Leland Townsend m-a găsit şi mi-a trimis aceste poze".
Nimic nu e adevărat!
Vreau înapoi în celulă. Paznic!
Obişnuieşte-te cu celula aia, Orson.
Nu ţi-ai pierdut conştienţa, ştiai ce faci.
Voiai să scapi basma curată.
Vreau afară!
Nu vei ieşi în vecii vecilor.
Ai 48 de ani şi închisorile au asistenţă medicală bună,
vei muri la 100 de ani.
Adică 18,980 de răsărituri şi apusuri.
Şi le vei rata pe toate.
Eşti o târfă.
Câtă dreptate ai.
- De unde sunt? - Contul soţiei.
Acestea sunt email-uri de la expertul apărării, Townsend,
în care îl instruieşte pe LeRoux cum să scape invocând nebunia.
Cum să folosească latina pentru a mima posedarea.
Înseamnă că am avut dreptate.
Eu am avut dreptate, iar tu te-ai înşelat.
Da. Bravo!
Apropo, am reparat problema ta cu şuşotelile.
Era de la flacăra de veghe de la cuptor.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Ce e asta şi de ce?
Margarita.
- De ce ar bea cineva aşa ceva? - Îşi fac efectul rapid.
La fel şi tranchilizantele pentru cai.
Ben, am primit următoarea sarcină.
Şi nu e despre posedare demonică.
- Ce e? - Un miracol.
- Şi există o înregistrare video. - Cu miracolul?
Desigur.
- Unde e? - Un spital.
- Deci e un miracol medical. - Poţi spune şi aşa.
Participă şi ea?
Nu ştiu.
Participi?
Aş putea să arunc o privire.
Traducerea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team
www.facebook.com / bucyfall SNT