- Te pregăteşti să devii preot? - Da.
Şi evaluator.
Eu şi colegul meu Ben suntem angajaţi de biserică pentru a investiga
fenomene inexplicabile şi să recomandăm, dacă e cazul,
fie o exorcizare, fie cercetări suplimentare.
Posedarea seamănă cu nebunia.
Şi nebunia seamănă cu posedarea.
Am nevoie de cineva care să mă ajute să fac distincţia între cele două.
Eu nu cred în treburile astea. În diavoli şi posedare.
E în ordine.
Nu-ţi pasă că nu cred?
Nu.
S-a ivit o oportunitate peste noapte.
- Alt psiholog criminalist. - Vei schimba
tot ce am făcut la cele două cazuri?
Vei susţine eliberarea vinovaţilor şi închiderea nevinovaţilor?
Da.
Uite care e cel mai important lucru de ştiut despre David:
se dă om bun,
dar întreabă-l despre a doua oară când l-a văzut pe Dumnezeu.
Îl cunoşti pe acest Townsend?
L-am văzut. Sub alte înfăţişări.
Îmi pare rău, te distrag?
Există şase tipuri de posedare.
Primul e posedarea demonică.
E atunci când un demon preia controlul unei persoane fără consimţământul acesteia.
E întâlnită în majoritatea filmelor.
Implică vorbitul în limbi străine,
schimbări subite de personalitate, violenţă neaşteptată,
chiar şi putere supraomenească.
Următorul tip de posedare este durerea fizică.
E o boală sau o rănire cauzată de un demon aflat într-o persoană.
Nu are impact asupra sufletului, ci doar asupra corpului.
Al treilea e opresiunea diabolică.
E atunci când un demon chinuie o persoană
şi provoacă evenimente tragice în viaţa ei...
Pierderea cuiva drag,
pierderea unui loc de muncă, a unui cămin.
Practic, povestea lui Iov.
Al patrulea tip de posedare e infestarea diabolică.
E atunci când entităţi demonice preiau controlul asupra unei case,
unui obiect,
chiar şi unui animal.
Al cincilea e subjugarea diabolică.
E atunci când posedaţii invită demonii în vieţile lor.
Fac asta prin jocuri
sau punându-şi sufletul zălog în faţa diavolului.
Treaba asta e reală? Oameni care îşi pun sufletul zălog?
Există în sensul că dacă un om îşi doreşte putere,
îşi poate da viitorul pentru acea putere.
Deci e o metaforă?
Nu, eu cred că multe metafore sunt reale.
- Scrii mesaje? - Nu, iau notiţe.
- Şi ultimul fel de posedare? - De aceea suntem aici.
Monseniorul vrea să cercetăm un caz de obsesie diabolică.
E atunci când o persoană are gânduri copleşitoare şi iraţionale în mod constant
care îi dau un comportament pervers.
E greu de detectat, fiind posedarea cea mai funcţională.
Dar poate duce la ideaţie suicidară. Şi crimă.
Toate aceste situaţii nu ar putea avea o explicaţie psihologică?
Ba da. De aia eşti aici.
- Eşti gata? - Da, sunt gata.
Nu era aşa înainte.
Mereu a fost dur cu noi, crud chiar,
dar a devenit... violent.
Nu ştiu ce să fac. Am încercat totul: terapie, pastile...
Scuze, nu înţeleg. E soţul tău?
Nu. E şeful meu.
Patti e printre cei mai buni enoriaşi ai noştri.
- I-am spus că putem cerceta. - Deci crezi că şeful tău e posedat?
Cred că face lucruri pe care nu le poate controla.
Cum ar fi?
Am spus să-l încarci peste noapte!
Asta e o brioşă cu lămâie şi mac! Am zis că vreau cu afine!
Urăsc pixurile cu vârf subţire!
Vârf mediu!
A concediat 67 de asistenţi în ultimele şase luni.
Şi am o colecţie de telefoane, fiindcă le trânteşte constant.
Patti, înţeleg că e neplăcut, dar nu aduce a posedare.
Ar trebui să apelezi la cei de la Resurse Umane.
- Da. - Suntem mai puţin de 50 de angajaţi.
- Nu avem departament de HR. - De ce nu îţi dai demisia?
Eu i-am angajat toţi asistenţii şi mă simt vinovată.
- Cred în munca lui. - Ce face el?
Lucrez pentru Byron Duke.
- Producătorul de pe Broadway? - Da.
Doamne! E formidabil!
Am văzut musicalul Roald Dahl cu fiicele mele, anul trecut.
- A fost incredibil. - Mulţumesc. Îţi pot face rost de bilete
pentru următorul, dacă vrei.
Da! Ar fi nemaipomenit. Da, te rog.
Deci înţelegi de ce e important pentru mine.
- E un geniu. - Da, chiar e.
Mereu a avut probleme, dar ceva s-a schimbat acum şase luni.
A pierdut premiul Tony şi s-a cătrănit mai tare.
Apoi, au început să se întâmple lucruri.
Ce fel de lucruri?
Arată-le înregistrarea.
Nu! Du-te naibii.
Du-te naibii!
Nu! Avem o înţelegere cu proprietarul, nu cu tine!
Ce-i asta?
- Ce e? - Sânge.
Transpiră sânge.
Şi când intră în birou, se face frig.
Temperatura scade cu zece grade şi trebuie să ne îmbrăcăm gros.
Am verificat mereu termostatul, dar e neschimbat.
Şi când iese, se face cald la loc.
Două manifestaţii fizice.
Biserica are nevoie de două ca să acţioneze.
Fiona, bună. Eu sunt. Ce s-a întâmplat?
- Ţi-au schimbat decizia. - Ei? Cine?
Noul psiholog criminalist.
A schimbat concluziile tale.
Credeam că treaba e bătută e în cuie.
Ai zis că fiul meu e prea tânăr ca să fie judecat ca adult!
Aşa şi e. Are doar 15 ani.
Tipul noul spune contrariul!
Îl vor crucifica, Kristen.
Te rog, ajută-mă.
Bine, ne vedem în zece minute.
E un caz despre managementul furiei.
- Nu despre posedare. - Atunci, vei descoperi asta.
Tu cu gura ta ai spus-o, biserica se concentrează doar pe răul absolut,
nu pe relele de zi cu zi.
Ei bine, uite un rău de zi cu zi. Ajut-o.
Deci recomanzi ca Adam Plemmons să fie judecat ca un adult?
Da. Scorul inculpatului la chestionarul MMPI-A
indică o funcţionare cognitivă medie sau peste medie.
Sunt nevoit să te întreb, dr. Townsend, altfel te va întreba avocatul apărării.
Concluziile tale sunt diametral opuse psihologului criminalist dinaintea ta.
Cum explici asta?
Nu pot explica concluziile celui dinaintea mea.
Dar ştiu că ea are tendinţa să se lase condusă de sentimente, nu de creier.
Şi cred că a fost sensibilizată de mama acuzatului.
- D-ră Jacobs. - Ce vrei?
- Vreau să ajut. - E un pic cam târziu, nu crezi?
Judecătorul a decis deja.
Spune-le că ai un martor pentru dovedirea netemeiniciei unor afirmaţii.
Eşti constrânsă de înţelegerea cu procuratura.
- Nu poţi depune mărturie. - Nu legat de caz.
Depun mărturie despre dr-ul Townsend.
Am promis să vă acord 20 de minute
ca să nu mă implice Patti în mişcarea #ŞiEu.
Crezi că eşti vulnerabil în faţa problemelor #ŞiEu?
N-am spus asta.
Harvey Weinstein nu a păţit-o degeaba.
Eu nu folosesc sexul şi sunt mai talentat.
- Ea cine e? - Kristen Bouchard.
Dacă sunteţi oamenii bisericoşi ai lui Patti,
spuneţi câteva rugăciuni,
daţi cu nişte apă sfinţită. Haideţi, daţi-i drumul.
- Asta vrei? - Vreau să terminaţi odată
ca să-mi fac rapoartele.
Am probleme cu furia? Poate.
Dar sunt un perfecţionist. Sunt o persoană exigentă.
Şi sunt înconjurat de mileniali fără valoare.
Priveşte.
Două spaţii după fiecare punct.
De câte ori trebuie să le spun? Unul!
- Contează? - Totul contează.
Perfecţiunea contează!
Patti a zis că ceva s-a schimbat acum şase luni,
când ai pierdut un premiu.
Un premiu? Doamne Sfinte! Tony-ul!
- Deci te-ai schimbat. - Nu.
Am decis ca regula 14 are logică:
"Fii volatil şi torturează-ţi subalternii".
Regula 14 din...
"Cele 53 de reguli ale dominanţei".
Acum suntem pe aceeaşi lungime de undă.
- Şi tu îl urmezi? - Îl ştiu.
Un manual pentru directorii ambiţioşi.
"Cum să reuşeşti în afaceri fără să-ţi pese cu adevărat".
Dacă îl ştii, ştii că nu e diabolic.
Şi ce consideră Patti diabolic, cu inimioara ei dulce şi religioasă,
e doar gândire raţională.
Mă cam stresezi, de aici, din spate.
Ai sânge pe guler.
Ce eşti tu, spălătorie?
- Aşează-te. - Transpiri sânge.
- De ce? - Despre ce naiba vorbeşti?
- Ai fost la doctor? - Nu e nevoie.
Doamne.
Cheleşte.
Cară-te din biroul meu!
Are implanturi de păr. S-au infectat, ar trebui să meargă la doctor.
În rest, suferă de o tulburare narcisică de personalitate.
Vă vom recomanda câteva cadre medicale,
dar nu vedem nici un semn de posedare.
Patti?
Vă uitaţi la asta?
Am acces la camera lui web pentru a-i monitoriza
nivelul zahărului din sânge în timpul şedinţelor.
Doamne, e vina ta!
Cu cine vorbeşte?
Ei ştiu că tu eşti!
E în direct?
E în biroul lui privat.
Nu!
Dă-mi drumul! Dă-mi drumul sau te omor.
Blestemat să fii, Joe!
- O obsesie diabolică? - Nu ştim.
Aparent, e doar un şef rău.
Dar l-am văzut ţipând şi bătându-se cu ceva.
Dar nu ştim ce anume.
Ai avut personal medical calificat acolo?
Da. A crezut că e tulburare narcisică de personalitate,
dar apoi a văzut video-ul cu el bătându-se.
Nu e convinsă.
- Deci există o înregistrare. - Nu, doar o cameră web.
Nu o înregistrare.
Atunci, înregistrează.
Am trei exorcizări în următoarele două săptămâni.
Îmi trebuie dovezi ca să justific implicarea într-o simplă obsesie diabolică.
Am înţeles.
David.
Vino aici.
Mai e ceva.
Am mai avut o viziune.
Ce?
Am auzit despre "cei 60". În evaluări.
E un fel de coordonare.
Răul se organizează.
Şi am crezut că am văzut ceva în viziunea mea.
Dar acum e doar un presentiment.
Notează.
Ia un caiet şi notează tot ce îţi aminteşti.
Tot.
După prima notiţă, restul vor veni de la sine.
Simbolurile sunt importante.
E război şi ne luptăm cu cel mai rău duşman de pe pământ,
care are un singur punct slab, că se dezvăluie
prin simboluri şi numere.
Nu se pot abţine.
Dumnezeu desenează linii drepte.
Diavolul desenează puzzle-uri şi anagrame.
Să notez?
Notează. Viziunile sunt importante.
O, LyDia,
Ai cunoscut-o pe Lydia?
Lydia, doamna cu tatuaje
Ochii ei sunt adoraţi de bărbaţi
Şi un trup şi mai şi
Acum mai vii de acasă.
Da! Sexi!
Nu, fă sânii mai mari.
Cum adică
"noi ne arătăm prin simboluri şi anagrame"?
Eu urăsc anagramele. Îmi place să fiu direct.
Tu nu, David?
Nu putem vorbi direct?
Managementul furiei. Cu toţii ne mâniem.
Când simţi că se apropie o criză de nervi, ce faci?
O personifici.
Personifică-ţi furia.
El e Paul.
El e personificarea furiei mele.
Când mă enervez, dau vina pe el.
Ştiu, ştiu. Dar funcţionează.
Inspir adânc şi conştientizez că nu eu sunt furios,
Paul e furios.
Şi îl subjug.
Strig: "Paul, e vina ta. A ta! "
Chiar îl apuc de gât.
Paul, nu mă vei controla.
Eu te controlez.
Kristen.
- Îţi mulţumesc că ai revenit, doctore. - Nici o problemă.
D-le Townsend...
Scuză-mă. Dr. Townsend.
S-a stabilit deja că nu eşti de acord cu concluziile predecesorului tău.
- Corect. - Şi văd că ea e în tribunal acum.
- Poţi să ne-o arăţi? - Da.
Kristen Bouchard.
De ce te-am crede pe tine şi nu pe ea?
Obiecţie! Am acoperit subiectul în mărturia de ieri.
Da, dar doctorul are dovezi noi de prezentat, d-nă judecătoare.
E o audiere preliminară, d-ră Jacobs.
Veţi avea timp să puneţi întrebări.
Aţi primit dovezi
care te-au făcut să te îndoieşti de etica legală a d-rei Bouchard?
Da, din păcate.
D-ra Bouchard face terapie pentru... probleme personale.
Dar un bun samaritean anonim mi-a trimis notiţe din terapie...
Obiecţie!
Notiţele din terapie fac obiectul privilegiului psiholog-pacient.
Doar dacă d-ra Bouchard este pârâta.
E propusă ca martor-expert, d-nă judecătoare.
Plauzabilitatea ei e la mijloc, iar aceste notiţe
subminează acea plauzabilitate.
Să aud dovezile, iar apoi decid.
Mulţumesc, d-nă judecătoare.
Dacă te pun la bară, ce vei spune?
- Că Adam ar trebui judecat ca minor. - Nu asta te întreb.
Şi ştii bine.
Am spus lucruri personale la terapie şi...
Prospectiv... Nu erau adevărate.
- Erau lucruri potenţiale. - Dar ai zis
că te atrăgeau oamenii pe care îi interogai?
Am zis că am sentimente. Sentimente în sensul că...
Îmi pasă de ei, că...
- Îi plac. - Bine.
Vreau să te retragi.
Pot să-l refut pe dr-ul Townsend.
Nu. Ţi-ai pierdut credibilitatea. Vreau să te retragi.
Nu ştiu despre ce naiba vorbiţi.
Lasă-i să te ajute, Byron.
Eşti ca şi zburată de aici, Patti.
- Cine e Joe? - Ce tot spuneţi?
Te-am văzut ieri ţipând la cineva numit Joe.
Nu cunosc nici un Joe!
Vă jucaţi cu nervii mei. Încetaţi.
Îţi personifici furia.
Ce?!
I-ai pus furiei tale numele Joe şi încerci să-l subjugi.
E o unealtă în managementul furiei.
Habar n-am despre ce vorbeşti.
Dacă vrei să scapi de noi, recunoaşte că e managementul furiei.
Cine naibii eşti, d-nă?
Cineva care adoră spectacolele tale, dar te consideră cam nesimţit.
Dacă eşti un geniu nu înseamnă că poţi trata oamenii după cum ţi-e pofta.
Înseamnă să-ţi ţii gura şi să faci treabă bună.
Eşti ca şi moartă.
Ce?
Sunteţi morţi.
De ce suntem morţi?
Spune-le, Joe.
Nu există nici un Joe. Recunoaşte.
- Eşti doar tu. - Spune-le, Joe.
Eu sunt cumpărătorul de suflete.
Şi sufletul tău costă doar un Tony.
Joe?
Salut.
- Cineva l-a piratat. - Eşti sigur?
Asta e lumea mea. Bun venit în ea.
E un asistent virtual.
Ar trebui să aibă o voce programată,
dar piratul transmite din exterior în mod interactiv.
Termostatul poate fi controlat?
Da, fiindcă are tehnologie smart home,
deci poate să regleze temperatura.
De aia se face răcoare când apare el.
- Cine a făcut asta? - Problema e că are mulţi duşmani.
A concediat 67 de asistenţi în şase luni.
Cred că piratul foloseşte reţeaua wi-fi, da?
Vreau să-l ţineţi online.
O să-i aflu IP-ul.
Alo?
Salut.
Ce vrei?
Tu ce vrei?
Te-ai străduit ca să vorbeşti cu d-l Duke.
- Deci, ce vrei de la el? - Tu ce vrei de la el?
Ştii că e uşor să te închid.
E uşor să te închid.
Bine.
Nu va conta.
Noi nu avem nevoie de un buton de pornire.
Care "noi"?
Asta ştiu eu şi asta trebuie voi să aflaţi.
Tu cobori temperatura din termostat când d-l Duke intră în birou?
Da. Şi controlez soarele şi luna.
Ce isteţ eşti că te-ai prins.
Semnalul vine de la cafeneaua de la parter.
Du-te acolo, iar în aproximativ cinci minute
voi emite un ton înalt.
- Să-mi spui cine reacţionează. - Bine.
Sigur vrei ceva.
Să mă distrez. Nu asta vrem cu toţii, David?
Mi-ai auzit numele?
"Obsesie diabolică", zici? Pare o invenţie.
Nu crezi că d-l Duke e obsedat diabolic?
Nu, cred că tu eşti.
Câte persoane sunt la calculatoare?
Vreo 20.
- E vreunul cu căşti de gamer? - Unul.
- Cu căşti auriculare? - Şapte.
- Stai. Opt. - Bine. Urmăreşte-i.
Nimic.
Nici o reacţie.
105 decibeli.
Ce frică mi-e, Ben.
Stai aşa.
Ne-ai urmărit?
Ştii cum ne cheamă.
Voi opri reţeaua wi-fi vreo 15 minute.
Iadul e la 5. 500 km de New York.
Există taxe de trecere pe aceste rute.
E o farsă?
Nu ştim.
D-l Duke a concediat 67 de asistenţi în ultimul an.
E posibil ca unul din ei să-i fi piratat asistentul virtual.
Deci trecem mai departe?
David?
Pari îngrijorat.
Consilierul tehnic nu-şi poate da seama cine sau cum a piratat aparatul.
Şi vocile care ies din el sunt ciudate.
E ciudat că David locuieşte aici.
Nu pare genul lui, nu?
Vor să cercetăm în continuare.
- Este! - Vreo idee despre cum a făcut-o?
O, da!
Cred că foloseşte tehnologia bluetooth, nu cea wi-fi.
Voi încerca să inversez pirateria. Cu o capcană.
Ai grijă.
De ce? La ce să am grijă?
Nu ştiu cu ce ne confruntăm.
Ne confruntăm cu un pirat informatic.
E o pasiune?
Nu, încerc să descifrez ceva din visele mele.
- Te pot întreba ceva personal? - Desigur.
Te deranjează scandalurile?
Te referi la scandalurile legată de biserică?
Da. Mult.
Dar cum poţi...
De ce vrei să te faci preot?
Cred în Dumnezeu.
Cred că Domnul vrea să mă fac preot.
Şi felul în care tratează homosexualii?
Aprobi asta?
Nu.
Te deranjează că discutăm despre asta?
Nu.
Sunt atâtea lucruri în neregulă cu biserica.
Ăsta e unul din motivele pentru care avem nevoie de oameni buni.
Şi nu te deranjează...
Sacrificiile pe care trebuie să le faci?
Mă deranjează.
În acelaşi timp, cred că cele mai importante lucruri în viaţă
sunt cel mai greu de dobândit.
Uneori mă întreb care e treaba cu tine.
Am fost încorporat cu şase militari.
Şi am rămas surprins de cât de mult îi... iubeam.
Simţul lor de devotament.
O mare parte a vieţii mi-am încălcat angajamentele.
M-am mutat de colo-colo,
am zburat de la o persoană la alta.
Şi am realizat că nu-mi place de mine.
Aceşti băieţi erau primii care intrau în clădire şi ultimii care ieşeau.
Şi voiam să fiu şi eu aşa.
Voiam acel nivel de devotament.
- Voiam doar să aprind lumina. - Da.
Oricum voiam să plec.
Îmi place să vorbesc cu tine.
Şi mie... cu tine.
Apropo, schiţa aia?
Cred că e Salvator Mundi.
Ce e?
Salvator Mundi, pictura lui da Vinci.
Sfârcuri.
Juisare.
Curba sânilor.
Te lipeşti de ea.
Din faţă,
din spate, la mijloc.
Deasupra,
dedesubt.
- Ce faci? - Nu face asta.
Cum ai intrat?
Încă mai am o cheie.
- Unde e tata? - Doarme.
Ce e aia?
- I-ai dat una tatei. - Ştiu. E de la muncă.
- Munca ta, cu preotul tau? - Da, cu preotul meu.
Cum emiţi pe asta fără să foloseşti reţeaua wi-fi?
- Bluetooth. - Nu, am căutat deja semnale bluetooth.
- Transmisie celulară. - Nu are funcţie celulară.
Poate fi adaptată.
Serios? Cum?
Ce urăsc metoda asta a ta.
Sunt prinsă în treaba mea
şi tu mă atragi într-una din tâmpeniile tale.
Cum poate fi adaptată?
Leland!
Leland.
Ţi-ai uitat notiţele.
O, Kristen.
Nu poţi sta departe de mine, aşa-i?
- Ce vrei? - De ce îi faci asta lui Adam?
- La ce ţi-ar folosi? - Tânărul Adam
e 60 kg de lut care îşi caută forma.
Închisoarea pentru adulţi îl va modela în bărbatul care trebuie să fie.
Îl va întări, îi va înăspri inima,
îl va face mai...
Susceptibil.
Susceptibil la ce?
Întreabă-l pe David.
Îmi vreau notiţele din terapie înapoi. Ălea pe care le-ai furat.
Nu prea cred.
Sunt o lectură de seară excelentă.
De ce nu te întorci în tribunal să spui adevărul?
Ce situaţie tristă. Ai venit aici sperând să ce?
Să mă sensibilizezi?
Ăsta ţi-e planul?
E doar un copil.
După al doilea viol în închisoare, nu va mai fi.
Dacă ai ştii cu ce te confrunţi, Kristen,
ai sta acasă şi le-ai proteja pe fetiţele alea drăguţe.
Ai găsit ceva?
Fire.
- Serios? Mulţumesc. - Nu ştiu.
Totul pare la locul lui.
- Nu cred că a fost modificată. - Atunci, ce?
Nu ştiu. Ar trebui s-o duci înapoi şi să verifici semnalele.
Sau?
- Sau ce? - Nu ştiu.
Mi s-a părut că urma să spui ceva... inteligent.
Nu, doar...
Tata e treaz?
Bună. Ce porţi?
Alo?
Călduţ.
E boxa tatei.
Fierbinte, Ben.
Podul Crimeei e cel mai lung pod din Europa.
Are 19,000 km şi a fost construit în 2018.
Cine eşti?
"Acesta" este un pronume demonstrativ la forma singular
folosit pentru a indica o persoană sau un lucru aflat în apropiere.
- Piratul ăsta e bun. - Da,
dar cum a ajuns în asistentul virtual al tatei?
Singura conexiune activă eşti tu. Telefonul tău.
Deci a folosit asistentul lui Byron,
a căutat prin scanare telefoane din apropiere,
l-a găsit pe al meu şi l-a piratat.
E realizabil.
Poţi inversa pirateria?
O, da!
Kristen Bouchard: Putem vorbi?
- Mersi. Veneam eu la tine dacă era. - Nu, sora mea lucrează mai bine singură.
Am dat peste o problemă.
Nu vreau să-l implic pe David
fiindcă e o problemă de la locul de muncă şi va vrea să-mi ia apărarea.
Şi vrei să-ţi iau eu apărarea?
- Vrei să asculţi asta? - Da.
A, Kristen! Nu poţi sta departe de mine, aşa-i?
- Ce vrei? - De ce îi faci asta lui Adam?
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
Vocea mea se aude, a celeilalte persoane nu.
Susceptibil la ce?
Îmi vreau notiţele din terapie. Ălea pe care le-ai furat.
Cred că cealaltă persoană a folosit o staţie de bruiaj.
Poţi cerceta?
Da. Trimite-mi înregistrarea.
- Văd ce pot face. - Super. Mulţumesc.
S-a purtat aşa toată dimineaţa.
D-le Duke? Alo?
Byron?
Te simţi bine?
Vrei să pui ceva pe tine, d-le Duke?
Byron?
Nu credem că eşti ţinta unui atac demonic.
Credem că cineva ţi-a piratat aparatul ca să-ţi facă o farsă.
Ştii cine ar putea face asta?
Când vom găsi piratul, îţi vei reveni.
Sebastian Lewin...
S-a ocupat de service-ul reţelei wi-fi?
Cred. Nu-mi amintesc numele lui.
- L-a concediat Byron? - De ce?
- E posibil să-i poarte pică? - Păi, Byron a decis
să blocheze plata, ca să fie sigur că nu face treabă de mântuială.
Partea aia n-a mers bine.
- Ce aţi aflat? - Un specialist în IT
care lucrează în birou, Sebastian Lewin.
A lucrat la asistentul lui virtual?
E posibil. Nu suntem siguri.
Cum merge la tine?
Vom dezafecta toate dispozitivele cu bluetooth
şi singurul punct de acces al piratului va fi telefonul surorii mele,
iar ea va redirecţiona pirateria către NSA.
Către NSA? De ce?
Ca să-l bage în belele.
- Kristen, putem vorbi? - Da.
Nu pot extrage cealaltă voce din înregistrare.
- Fir-ar! - Ştiu.
Mai e o opţiune.
Ai vocea lui, din primele lui cuvinte, da?
Iau o mostră de voce şi fac o înregistrare deepfake.
- Ce înseamnă asta? - Deepfake.
Îmi spui ce-ţi aminteşti că a spus el,
iar eu o duplic.
Duplici... Poţi face asta?
Da, pot.
- Dacă nu vrei, e în... - Nu, eu...
Poţi crea o conversaţie?
N-aş crea, aş recrea.
E o conversaţie între voi care s-a pierdut,
iar acum tu o vrei înapoi.
- Dacă ţi se pare imoral... - Nu, vreau. Doar că...
Da. Te rog, fă-o.
Sebastian Lewin.
Da. Ce s-a întâmplat?
Depinde.
Am vrut să-i dau o lecţie.
Da? Accesându-i asistentul virtual?
Da. Nu m-a plătit pentru ce am făcut, aşa că i-am folosit telefonul
ca să-mi transmit vocea în aparatul lui.
- L-ai convins să-şi pună sufletul zălog? - Da.
Şi a pus botul. Ce tâmpit.
Cum ai piratat asistentul meu virtual de acasă?
Despre ce vorbeşti?
Vocea ta era pe aparatul tatei.
Nu.
Ba da. Te-am auzit.
Nu, am încetat acum câteva zile.
- Nu te cred. - Ba da.
Copilul tău e în mâinile lui Iblis.
Despre ce e vorba?
Karima.
Ce e cu copilul?
Karima!
D-le Duke, regret.
E o brioşă cu lămâie şi mac. Nu ştiu cum s-a întâmplat...
Nu, las-o. N-are nimic.
- Dar e cu lămâie şi mac. - Da.
Îmi extind orizontul culinar. Las-o.
Ştiţi, această experienţă te-a...
M-a schimbat? Doamne, sper că nu.
Hopa! Am luat numele Domnului în deşert.
Vrei să încep rapoartele?
Te rog.
Desigur.
Bună, Byron. Iadul e doar pe jumătate plin.
Nu, a fost cuminte. Foarte cuminte.
Mă bucur. Sună-l pe monsenior dacă mai ai probleme.
Aşa voi face. Îi spui colegei tale
că am cinci bilete pentru ea la noul spectacol?
Vă mulţumesc!
S-a împrospătat atmosfera aici.
N-a concediat pe nimeni.
A pomenit chiar de reangajarea unor asistenţi.
Nu ştiu ce aţi făcut, dar e cu totul altă lume aici.
Dr. Townsend.
Te întorci la bară, te rog?
Desigur, d-nă judecătoare.
Îţi reamintesc, doctore, că eşti încă sub jurământ.
Se poate, d-nă judecătoare?
A, Kristen!
Nu poţi sta departe de mine, aşa-i?
- Ce ai să-mi spui? - De ce îi faci asta lui Adam?
La ce ţi-ar folosi?
Adam e o bucată mică de lut care îşi caută forma.
Închisoarea îl va modela într-un bărbat.
Îl va întări.
Recunoşti aceste cuvinte?
E vocea ta, doctore. Nu-i aşa?
Obiecţie! E o înregistrare secretă.
Da. Şi suntem într-un stat monopartit.
Şi o folosim pentru a refuta un martor-expert.
Da, d-le Cornier, asta e doar o audiere preliminară.
Dr. Townsend, e vocea ta?
- Nu. - Serios?
Ce spuneţi despre asta?
De ce nu te întorci în tribunal să spui adevărul?
Ce încerci să faci?
Să mă sensibilizezi, Kristen?
Pe bune?!
Ăsta ţi-e planul?
E doar un copil.
După al doilea viol în închisoare, nu va mai fi.
Aşadar, d-le Townsend, ce vrei să spui prin asta?
Doctor Townsend, nu domnul.
Mulţumesc, Kristen.
Mai e mult de tras.
Măcar acum avem o şansă să luptăm.
Da.
Îţi mulţumesc mult.
O înregistrare deepfake... Ce modern. Astea-s uneltele mele.
Ce a zis Shakespeare?
"Ca să faci un mare bine, fă un rău mic. "
Tehnologia e o javră.
Ştii care e următoarea replică?
"Şi aţi dărâma menirea acestui drac furios. "
Sunt forţe la mijloc, Kristen Bouchard.
ReSincronizare: Laurbest