Bună ziua, d-le LeRoux. Am 567 de enunţuri adevărate sau false.
Am folosit email-ul soţiei mele ca să nu fiu detectat.
- Vreau afară! - Nu vei ieşi în veci!
Trei tineri hispanici au dispărut.
- Cred că soţul e vinovatul. - Şi eu.
Îi duci dorul! Ar trebui să te duci pe Everest la primăvară.
Fiica mea cea mică, Laura, s-a născut cu un defect cardiac.
În America, bărbaţii sunt atât de norocoşi!
În ţara mea,
te trezeşti că ai 22 de ani, 15 soţii şi 42 de copii.
Glumesc, n-am decât 32 de copii.
Pe fosta mea soţie mereu o deranjează câte ceva.
"De ce i-ai dat lui Joseph sandvişul cu unt de arahide? Acum s-a iritat!"
Şi tot ce-mi vine în minte e... "Cine e Joseph?"
Bebeluşul va mânca un biscuit astăzi! Ce?!
Nu aşa e melodia.
Nu suntem barbari! Glumiţi? Reiau!
Toţi sunt fericiţi că...
- Încă unul. - S-a făcut!
Bună!
Mi-a plăcut numărul tău.
Serios? Eşti un comediant în devenire?
- Nu ai accent. - Da, face parte din numărul meu.
- Cum te cheamă? - Sonia.
Te-am făcut să râzi. Ce apartament frumos!
- Eşti înstărită? - Nu, doar că...
Investesc bine.
Ar trebui să-ţi dau banii mei. Cum reuşeşti?
Anticipez dezastrele. Vând iute în vremuri grele.
- Scotch? - Sună bine!
Scuze...
Îl port fiindcă am fost jefuit de câteva ori în drum spre casă.
- Nu-mi plac armele. - Nici mie nu-mi plac.
Ştii ce? O să fie tocmai aici, la vedere.
Şi eu voi fi aici, la vedere.
- Mai reiei glumele tale vechi? - Glumele mele vechi?
- Care? - Aveai o glumă despre dans.
- Mă urmăreşti de ceva vreme. - De multă vreme.
- Să mă tem? - Foarte tare.
Glumele vechi. Spune-mi una.
Bună, prieteni! Vreau să vă învăţ un dans nou.
Se cheamă "omoară gândacii".
Uite un gândac-mamă! Cha, cha, cha!
Şi tatăl, şi fratele! Cha, cha, cha!
Nu uitaţi de ăia mici, că se fac mari şi se înmulţesc.
Cha, cha, cha!
Ce-i?
- Cine eşti? - Sonia. De ce? Tu cine eşti?
O să plec. Scuze! Mulţumesc.
Of! Sunt aici.
Ştiu, şi am nevoie de tine aici.
Lasă-mă 20 de minute. Îmi organizez dosarele.
Bine, dar să ştii că situaţia e urâtă.
Nu-l vor elibera pe LeRoux.
- Grăbeşte-te! - Bine.
Hei! Nimic! Scuze.
- Ce e? - Nimic. E în regulă.
- Stai liniştită. - Nu-mi fac griji.
Vreau doar să ştiu ce e. Lasă-mă să văd.
E o mandala.
Se foloseşte în budismul Kagyu. L-am descoperit în Tibet.
- Deci eşti... budist acum? - Nu, doar că...
Nu ştiu... Explorez.
- Bine. - Stai liniştită, sunt acelaşi.
- Ştiu că eşti acelaşi, dar... - Da.
E ciudat, critici chestiile catolice de la jobul meu, iar tu...
O, nu. Nu! Budismul nu e o religie.
- E un exerciţiu. - Bine.
- Plec, e nevoie de mine la tribunal. - Bine.
- Pa! - Pa! Hei!
Expediţia pe Everest e peste 3 luni,
iar săptămâna viitoare e o întâlnire pregătitoare.
- Unde? - În Denver. Hotărăştă-te
dacă vrei să conduci expediţia.
- Discutăm mai târziu? Sunt în întârziere. - Da, desigur.
Bine.
Să nu laşi vasul cu orez afară. Îl vor mânca păsările şi le va exploda stomacul.
Serios?!
Despre ce-i vorba?
Cineva care are nevoie de consiliere spirituală.
- Despre mâncatul cărnii vinerea? - Nu.
- Ea aude un fel de demon. - Bine.
Sună-mă dacă e vreo prostie supranaturală de demascat.
Te iau la 4.
- Sonia? - Da! David.
- Mulţumesc că ai venit. - Un moment.
Te rog.
Dwight Ferrell.
- Unde locuieşti în prezent? - Rikers Island.
Unitatea trei de supraveghere sporită.
Pe 10 noiembrie 2019 ai fost arestat pentru omorul a trei tineri hispanici.
Mai târziu, ai mărturisit crimele. E corect?
- Da. - Peste două săptămâni,
ai mărturisit şi alte crime.
Da.
E vorba de cele trei familii ucise pentru care Orson LeRoux a fost condamnat.
- Da. - Cum i-ai ucis, d-le Ferell?
În New York, cel mai uşor intri într-o casă
participând la prezentări de case.
Mă duceam la prezentările d-lui LeRoux, fiindcă participa multă lume.
Nu ieşeam în evidenţă, apoi mă ascundeam.
În dulapuri, în camerele de joacă pentru copii, uneori în beci.
Şi aşteptam.
- Şi apoi? - Le făceam rău.
- Îi omorai? - Da.
Începeam cu tatăl, continuam cu mama. Lăsam copiii la urmă.
De ce recunoaşteţi asta acum, d-le Ferrell?
Fiindcă caut izbăvirea.
Nu vreau ca d-l LeRoux să-şi petreacă restul vieţii după gratii din cauza mea.
- Mira. - Bună!
E imposibil ca Dwight să fi ucis acele familii.
Nu există un mod de operare comun.
Psihologul lor criminalist a văzut un tipar asemănător.
Acel psiholog criminalist e Leland Townsend.
Mira, nu ajuta apărarea.
LeRoux va fi eliberat şi va ucide din nou.
Îţi mulţumesc că ai venit, David.
- Ştii că nu sunt preot? - Da.
Dar am nevoie de câteva sfaturi. Aud o voce.
La început era înceată, nonverbală.
Apoi, s-a dezvoltat într-o şoaptă.
Ca în cartea Regilor, capitolul 19.
"Vocea Domnului era într-un murmur suav".
După cutremur şi foc.
- Ce spunea şoapta? - Să omor.
Nu e vocea Domnului. Dumnezeu nu le spune oamenilor să ucidă.
I-a spus lui Saul să-i ucidă pe toţi.
Pe Amalec, poporul lui, toate femeile, toţi copiii lui şi toţi nou-născuţii.
- Ăsta era Vechiul Testament. - Ce importanţă are?
Pentru că...
Dumnezeu trebuia să-şi protejeze aleşii.
- Şi acum nu mai trebuie? - Nu în acelaşi fel.
Noul Testament e diferit.
David!
Iartă-mă.
Traducerea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team
Nu e bine.
De obicei, e verde. Ar trebui să-l suni pe dl doctor.
Du-te şi fă-ţi temele. Mă descurc.
- Nu, rămân. - Alo?
Bună ziua. D-l dr. Docker?
Sunt Andy Bouchard, vă sun în legătură cu fiica mea, Laura.
- Adineauri eram online. - Tocmai voiam s-o sun pe soţia dvs.
De ce nu o aduci pe Laura acum?
Cred că a venit momentul ăla de care am discutat.
Ce moment? E vreo problemă?
Ce înseamnă numerele astea?
Înseamnă că trebuie să facem un EKG cât mai repede
şi, în cazul unei regurgitări severe,
va trebui să facem operaţia despre care am discutat.
- Ne vedem în 30 de minute. - Stai puţin. Ce operaţie?
- Operaţie? - Cred că e mai bine
să veniţi aici în 30 de minute, d-le Bouchard.
Desigur. Venim imediat.
- Ce e? - Unde e Laura?
Dacă omorâţi un om care nu e zombi, acel om se va transforma în zombi...
Stai, stai... E un zombi care aleargă sau unul lent...
N-are importanţă.
De aceea trebuie să-i împuşti în picioare. Ca să-i încetineşti.
Linişte, linişte! Pregătiţi-vă, ieşim în oraş.
- Unde? - O ducem pe Laura la doctor.
- De ce? Ce s-a întâmplat? - Nu vreau să merg la doctor!
Şi apoi mergem să luăm îngheţată.
- Vreţi îngheţată? - Da! Da!
Să fiţi gata în zece minute. Zece minute. Repejor!
- Zece minute! - Te iubesc!
Bună, sunt Kristen Bouchard.
Dacă îţi laşi numele şi numărul, te contactez în scurt timp.
Bună, eu sunt. Doctorul vrea s-o duc pe Laura la spital
pentru o operaţie în 20 de minute.
... crede că eşti posedat demonic. De ce să creadă asta?
Nu pot răspunde...
E important, sună-mă!
D-ră detectiv, după ce l-aţi arestat pe Dwight Ferrell, ce v-a spus?
A zis că sunt şi alte victime, nu doar cei trei băieţi.
Că a omorât trei familii,
iar d-l LeRoux a fost condamnat pentru acele crime.
Atunci, d-l LeRoux n-ar trebui închis pentru acele crime?
Corect.
Dar e adevărat că uneori
oamenii mărturisesc crime pe care nu le-au comis.
- Da. - De ce crezi că nu e cazul aici?
Fiindcă d-l Ferell ne-a îndrumat la trofee îngropate de el de la aceste familii.
Poţi descrie aceste trofee?
Degete de la d-na Gilbert, una din victime.
Un stimulator cardiac, luat din corpul d-lui Gilbert.
Un cuţit de bucătărie, folosit la una din crime.
Nu mai am întrebări.
Martorul vă aparţine, d-le Cormier.
D-nă judecătoare, am câteva întrebări pentru d-ra detectiv,
dar am nevoie de o pauză scurtă.
Îmi pare rău, David. N-am vrut să iasă aşa.
- Am nevoie de un doctor. Sunt rănit. - Îmi pare foarte rău.
Nu pot.
Prietenul meu Ben m-a adus aici. Se va întoarce oricând.
Dă-ne drumul, Sonia.
A fost melodia "All That She Wants",
a formaţiei Ace of Base, locul patru în topul american.
- Printre favoritele fraţilor hutu. - Dar nu şi a fraţilor noştri tutsi?
Ca să fii fratele meu, trebuie să avem aceeaşi mamă.
Iar mama mea nu a fost un gândac.
Ce le spui celor care susţin că tutsii sunt exact ca noi?
- Le curge sânge prin vene. - Şi gândacilor la fel.
Dar eu nu sunt un gândac.
Ce-a fost asta?
Vecinul meu. Uite, vine şi nevasta lui.
Mi-ai murdărit podeaua.
Cred că ai un intern tutsi care poate curăţa.
- Hei, Ngabo! - Da, d-le, ce vă trebuie?
- Poţi curăţa aici? - Ce şi unde?
Trebuie să te apleci.
- O, nu! - Apropie-te.
- Vezi? - Da.
Cred că este...
Nu eram eu.
- Ba da. - Am lucrat la postul radio.
- Dar n-am făcut niciodată asta. - 4 aprilie, 1994.
Atunci a fost emisiunea, cu trei zile înainte să înceapă.
- Se poate descărca de pe... - Înţeleg.
- Dar n-am fost eu. - Sonia.
M-ai chemat fiindcă voiai să vorbim.
Hai să vorbim.
Radio Two a încurajat
populaţia hutu să iasă în stradă şi să masacreze tutsii.
Omul de acolo e Jean Bakunda, comediantul de la Radio Two.
Nu, Sonia. Sunt Lando Mutabazi, un imigrant din Rwanda.
Şi eu am suferit, la fel ca tine!
Îmi pare rău. Voiai să vorbim despre cum suferi tu?
Sonia, nu sunt cine crezi tu că sunt.
Nu o face! Sonia. Uită-te la mine!
Ai zis că ai simţit acest lucru, acest rău care te-a asuprit.
Omorul lui e rău.
A transmis la radio în următoarele 100 de zile.
N-am fost eu!
A încurajat populaţia hutu să pună stăpânire pe străzi,
să spargă case, biserici, să violeze femei tutsi,
să omoare nevinovaţi!
- Cu macete exact ca aceasta. - N-am făcut asta, jur!
Sunt doar un comediant.
Două milioane de tutsi au murit, ucişi de vecinii lor.
Două milioane!
Care e diferenţa dintre o maşină şi 100 de tutsi morţi?
- Care e? - Nu am o maşină în garajul meu.
De câţi tutsi morţi e nevoie ca să schimbi un bec?
O, nu! Câţi?
Sigur nu 30, fiindcă la mine în beci e tot întuneric.
Şi acum, alte hituri din America. Locul trei în topul Billboard.
Boyz II Men's, "I'll Make Love to You".
Sonia, ai zis că ai auzit o voce. Era vocea răzbunării.
Ascultă vocea Domnului. El e vocea dreptăţii.
Lando, spune adevărul.
Recunoaşte ce ai făcut şi cere îndurare.
Sonia e milostivă.
Ea e o persoană bună.
Aveam ordine de la miliţie să lucrez la radio.
Dar eu eram doar un inginer.
Sonia, în fiecare seară când mă culc, aud ţipetele copiilor ucişi.
În fiecare noapte!
Lasă-mă să te ajut în privinţa asta.
Nu!
Poţi începe, d-le Cormier.
Vă mulţumesc pentru pauză, d-nă judecătoare.
Am doar câteva întrebări.
D-ră detectiv Byrd, e adevărat că scrii o carte
despre criminalul în serie Dwight Ferrell?
Dai din cap, d-ră detectiv. Înseamnă că nu?
Nu, nu înseamnă.
Înţeleg de ce te simţi ruşinată.
- Scrii o carte? - Da.
Şi vandabilitatea cărţii s-ar mări dacă numărul victimelor
criminalului în serie ar creşte.
Obiecţie! Ofensiv şi prejudiciabil!
E o audiere post-condamnare, d-nă avocat.
Singura persoană prejudiciată sunt eu.
Aş vrea să aud răspunsul d-rei detectiv.
Adevărul ar mări vandabilitatea.
Da... Aşa funcţionează lucrurile.
- Obiecţie! - E o lovitură ieftină, d-le avocat.
Se susţine.
Mă retrag cu drag. Nu mai am întrebări.
Puteţi pleca, d-ră detectiv.
Nivelurile crescute de troponină şi BNP
sunt un semn că inima Laurei e suprasolicitată,
iar EKG-ul a arătat o regurgitare severă a valvei mitrale.
Valva nu se vindecă, se degradează.
Bine. Deci... ce facem?
Trebuie să fac un cateterism cardiac.
Ce e asta?
Ducem un conductor de ghidare la valva inimii.
Asta ne va oferi o imagistică
şi ne va permite să reparăm valva.
Bine... Trebuie să dau de soţia mea.
Înţeleg.
Dar trebuie s-o pregătesc pentru operaţie imediat.
Imediat, adică acum? De ce fix acum?
Scuze dacă nu m-am făcut înţeles. Speram că valva se va vindeca.
Acum sunt sigur că nu se va vindeca.
E prea periculos să nu acţionăm acum.
Bună, sunt Kristen Bouchard.
Dacă îţi laşi numele şi numărul, voi...
Bine. Dacă trebuie, fă-o!
Dumnezeule! O să mă ciopârteşti!
Lando, aşteaptă. Sonia, crezi în îndurare, nu?
Asta a fost îndurare.
Adu-ţi aminte, Iisus a vindecat urechea soldatului.
"Cei ce scot sabia, de sabie vor muri".
Dar, dar a zis şi:
" Să nu credeţi că am venit să aduc pacea pe pământ.
N-am venit să aduc pacea, ci sabia".
Această sabie.
Aduc trusa de prim ajutor.
Trebuie să găseşti cheia.
Repede, eliberează-mă!
Nu e timp.
Nici pe tine nu te va cruţa. Ne va omorî pe amândoi.
Ce faci?!
Ajutor!
Ajutaţi-ne! Suntem captivi!
Ajutor!
Ajutor! Suntem captivi!
Ajutaţi-ne!
Vă rog!
Ajutaţi-ne!
Ajutor!
Şi în timpul unei şedinţe, d-l LeRoux v-a agresat?
Da. S-a întins peste masă, m-a ţintuit la podea şi m-a strangulat.
Mai mulţi gardieni l-au luat de pe mine.
Mulţumesc, d-nă dr.
D-nă Bouchard, clientul meu v-a atacat fiindcă l-aţi tachinat?
- Nu. - Serios?
Ştiţi că vă aflaţi sub jurământ, da? D-nă dr.? Am zis bine?
Da, sunt dr. Şi ştiu că sunt jurământ.
Bine. Nu i-aţi spus d-lui LeRoux că nu va ieşi în veci din închisoare?
Ai nevoie de un moment, d-nă Bouchard?
Am zis acele cuvinte,
dar nu atunci când m-a atacat d-l LeRoux.
Ce bine! Ce uşurare!
Şi nu l-aţi tachinat pe d-l LeRoux spunându-i...
"Ai 48 de ani, închisorile au un sistem medical excelent,
deci nu vei ieşi până faci 100"?
Am spus asta, dar nu înaintea atacului.
- De obicei, vă tachinaţi pacienţii? - D-l LeRoux nu era un pacient.
Şi deja renunţasem la caz.
- Ai renunţat sau ai fost concediată? - Obiectez!
Ajutor!
- Vă rog! - Ajutor!
- Ajutaţi-ne! - Sângerăm!
Vă rog, ajutor!
Aşteaptă.
Ce-i, Joker?
Ajutor!
Vă rugăm!
Gata, încetează.
Haide, Joker.
Nu!
Aşteaptă!
Ajută-ne!
Sunt mutilat pe viaţă!
O să mă omoare.
Spune-i adevărul.
Îi spun adevărul.
Sunt doar un comediant, nu un soldat.
Spune-i asta! Explică-i!
Se luptă cu ea însăşi.
- Ea... - Alo?
Stai!
Ajută-ne!
Suntem aici!
- Suntem aici! Te rog! - Ajutor!
Alo?
Nu trebuia să faci asta.
Eşti creştin.
N-ar trebui să-ţi doreşti să implici şi pe alţii.
E vina ta!
Să nu faci nimic!
Vă pot ajuta?
E totul în regulă? Am auzit ţipete de ajutor venind din beciul tău.
Cred că te înşeli.
De fapt, nu pot pleca până nu ştiu că totul e în ordine.
Din principii etice.
Nu suport că cei din New York nu dau doi bani unii pe alţii.
Ajutor!
Taci! Va muri altcineva din cauza ta.
Şi ce dacă? Ea mă omoară!
Ajutor!
Mă uit la un film de groază. Cred că asta ai auzit.
Ştiu cum se aude un film de groază.
Şi dacă nu vrei să cercetezi situaţia, poate că poliţia va vrea.
Îmi pare rău.
Recunosc, sunt puţin precaută.
Sunt puţin... ruşinată.
Eu şi soţul meu suntem în toiul unei...
fantezii pe roluri.
N-am mai făcut sex de mult
şi am crezut că situaţia e fără ieşire,
până ce am început să explorăm şi...
Îmi pare rău. Mă simt ca o toantă.
Aţi încercat Palatul Plăcerilor, de pe Wyeth?
Au nişte chestii nemaipomenite acolo.
Ce idee bună! Voi încerca.
Scuză-mă, dar el e într-o... situaţie foarte compromiţătoare.
Am priceput.
- Hei! - Bine.
Salut!
Sonia, da?
Eu sunt Ben. Am venit după David.
A, da.
Intră.
David e în spate. Ce zi frumoasă!
Îmi pare rău, numai puţin.
- Alo? - Tu eşti Ben?
- Da, cine e? - Sunt Andy, soţul lui Kristen.
- Salut! - Salut.
Încerc să dau de Kristen, dar nu reuşesc.
E cu tine?
Cu mine? Nu.
E în ordine dacă e.
Vreau să ştie că Laura e la spital, pentru o operaţie urgentă.
Doamne! Regret! Cred că e la tribunal astăzi.
Nu-mi răspunde la telefon. Poţi să dai de ea sau...
Trebuie să ajungă aici, la spitalul Oxwell.
Dacă nu-ţi răspunde ţie, probabil nu-mi va răspunde nici...
Lasă-mă să încerc.
Îmi pare rău. Durează o clipă.
Nu te grăbi. Vrei o ceaşcă de ceai?
Nu, mersi.
Hai, hai, hai.
Bună, sunt Kristen Bouchard.
Nici eu nu dau de ea. Cred că are telefonul închis.
Pot să mă duc la tribunal să-i spun.
- Eşti sigur? - Da, desigur.
Spune-i că operaţia are loc chiar acum.
Bine, am înţeles. Vorbim mai târziu.
Regret nespus. Spune-i lui David că mă întorc într-o oră.
A apărut o urgenţă.
- Desigur. Sper să se rezolve. - Da. Şi eu.
Bună! Iată-ne, doar noi doi, o luăm de la capăt.
Doamne!
Mărturia ta a mers prost azi, nu?
Cred că judecătoarea avea pică pe LeRoux până să depui tu mărturie.
Tu ce crezi? Şi partea tristă
e că ai avut atâtea şanse să nu te implici.
De câte ori ţi-am spus să te duci acasă, la fiicele tale?
Să nu te asociezi cu David.
Dar, la fiecare pas, tu ai făcut invers.
Şi acum soţul tău îţi oferă acest cadou:
să te duci la alpinism. Dar tu eşti tot aici.
Voi face pentru tine ce a făcut Dumnezeu pentru Iov.
Iov avea doar trei fiice. Dumnezeu le-a omorât.
Tu ai patru fiice.
Le voi omorî pe toate, apoi îţi voi omorî soţul,
apoi îţi voi arde casa. Dar pe tine te las în pace,
fiindcă vreau să trăieşti cu gândul că eşti vinovată de moartea lor,
că i-ai lăsat să moară
din cauza încăpăţânării şi nevoii tale de a câştiga...
Doamne, cât poţi să trăncăni!
- În locul tău, n-aş... - Ce? Nu te-aş tenta?
Serios? Aşa lucrează diavolul, trebuie ispitit ca să facă lucruri rele?
- Cu mine nu te joci... - Jake Perry.
- Ce?! - Ăsta e numele tău adevărat.
Eşti un ajustor de asigurări din Des Moines.
Sau erai, până la al doilea divorţ.
Apoi te-ai mutat la New York, ai făcut facultatea şi te-ai hotărât
să te reinventezi ca Leland Townsend, un psiholog criminalist psihopat.
Asta face diavolul?
O fi diavolul as în tehnologie, dar şi noi, muritorii, suntem.
Şi n-a trebuit decât să folosesc materialul genetic pe care l-ai lăsat
pe un pahar din bucătăria mea, să cer ajutorul unui prieten poliţist
şi bingo, te-am găsit.
- Diavolul poate folosi pe oricine... - Serios, Jake?
"Jake Molâul",
cel mai timid băiat din promoţia 1979, de la liceul Roosevelt.
Membru de onoare al orchestrei.
Cum a fost să cânţi la tubă în fanfară?
Hai să vorbim despre prima ta nevastă.
Janey voia copii, dar nu prea reuşeai să-l scoli, nu?
Nimic nu e adevărat.
Şi a doua ta soţie, Tina... S-a măritat cu tine pentru bani.
Vrei să ştii de unde ştiu? Am sunat-o.
Ai crede că diavolul ar sălăşlui într-un specimen mai acătării.
Nu?
- Te voi... - Ce vei face? Mă vei răni?
Cum?!
Eşti un neica nimeni din Des Moines care foloseşte imagistica satanică...
Un satanism în care probabil nici nu crezi...
Ca să pretinzi că nu ai fost al treilea cântăreţ la tubă
din orchestra liceului Roosevelt.
Uite ce zic eu... Jake.
Fă-ţi o viaţă!
Kristen!
- Faci o greşeală! - Te rog, n-o face!
Nu o face, Sonia!
- Nu e bine! - Te întreb dacă eşti dreptaci!
Nu, nu, nu! Sunt stângaci!
Atunci asta e mâna cu care ai ţinut maceta.
Lando, spune-i!
Spune-i...
N-am folosit o macetă.
- N-am folosit! - Ce ai făcut?
Am fost amuzant.
Atâta tot.
- Am spus ce mi zis să spun. - Şi tu ai spus acele lucruri?!
Da! Da!
N-am făcut rău nimănui, niciodată!
Sunt un comediant, fac glume.
Îl ador pe Robin Williams.
Îl ador pe Richard Pryor.
Eu fac glume pe seama bogaţilor, nu pe seama săracilor.
- Glume pe seama cui?! - A tutsilor.
Ei erau înstăriţi. Aveau putere.
Aveau vite. Am făcut glume pe seama lor.
Toţi comedianţii fac mişto de oameni, dar de cei aflaţi la putere.
Asta nu transformă oamenii în ucigaşi.
Asta a fost o mărturisire, Sonia.
Eliberează-l. Te rog.
Kristen?
Laura e bine?
- E bine. - Unde e?
E la reanimare.
Ben Magnificul!
- O operează pe Laura. - Hei!
Ce făceau?
Nu ştiu. N-am văzut.
- Făceau incantaţii. - Serios?
- Da. - Şi e vreo problemă?
Cred c-ar trebui să discutăm
înainte să împărtăşim orice religie cu fetele.
N-am împărtăşit nimic cu ele.
- Atunci, cum au... - Nu ştiu.
Cum au descoperit toate lucrurile? De pe internet.
Eram în biserică când am auzit porţile dărâmându-se.
Am fugit, dar am fost lovită din spate cu o ţeavă din metal.
Am căzut.
Şi sora mea a căzut lângă mine.
Rămăsese fără jumătate din faţă.
M-am prefăcut moartă.
Chiar şi când i-am auzit pe huţi
luând copiii din braţele mamelor lor
şi crăpându-le capetele de zidul vestic al bisericii.
Am auzit atâtea grozăvii!
Dar cel mai teribil sunet era râsul.
Bărbaţii hutu spuneau glumele tale despre gândaci
şi râdeau, pe când îi hăcuiau pe toţi.
Sonia.
Eu cred că Dumnezeu vede totul.
El va înţelege de ce fac ceea ce fac.
Nu! Nu!
Îmi pare rău! Îmi pare atât de...
Regret nespus!
Crede-mă!
Mulţumesc.
Te iert.
Sufletul tău e curat.
De ce ai făcut asta? A cerut iertare.
- Şi eu l-am iertat. - Dar l-ai omorât.
Da!
Dar nu în numele răzbunării, ci a dreptăţii.
S-a tras cu arma la 1865 Grand.
Da, o victimă.
Sonia Kamanzi.
Eu l-am împuşcat.
Da.
Şi trimiteţi o ambulanţă, vă rog.
E şi un om rănit aici.
Dreptatea trebuie să primeze,
să fie împărţită corect.
Iniţial, aceste crime păreau două cazuri distincte,
dar după o analiză atentă, e un singur caz.
Orson LeRoux,
îţi anulez sentinţa la toate capetele de acuzare.
Eşti liber.
- D-nă judecătoare! - Am hotărât, d-le procuror.
O să mă omoare...
Vă pot îmbrăţişa, d-le?
Vreau să vă dau asta.
E Biblia mea personală.
Sper să te ajute să-ţi găseşti pacea.
Am fost atât de curajoasă.
Chiar ai fost. Şi sunt mândră de tine.
S-a terminat.
Te simţi mai bine?
Da, puţin. Mai doare un pic aici.
- Pot să-ţi văd cicatricea? - Da.
E dedesubt.
Vor pune bandaje în jurul ei.
Te-au adormit?
- Da. - Aveau gust bun medicamentele?
Nu.
Doctorul mi le-a dat, dar nu mi-au plăcut.
Nici un medicament nu are gust bun.
Doctore, Laura va fi bine?
E doctorul!
Pot să văd o poză cu inima?
Trebuie să vorbim cu d-l dr.
Bine, mami.
E totul în regulă?
Rezultatele sunt un pic neobişnuite.
Bine.
Cândva, între EKG şi operaţie...
Valva mitrală din inima Laurei s-a vindecat complet.
Serios?
Da. Şi nu ştiu cum.
Corpurile tinere sunt misterioase.
Uneori se vindecă pe neaşteptate,
alteori în mod miraculos.
- Am ales. - Zău?
- Da. - Spune-mi.
Rămân. Du-te tu în Denver.
Nu, e rândul tău.
Laura e bine, fetele sunt bine. Pot să am grijă de ele.
Ştiu că poţi, dar n-o fac pentru tine.
O fac pentru mine.
Am o carieră aici, ceva care mă stimulează.
Nu vreau să renunţ.
Bine.
Mă duc la Denver să fac aranjamentele,
dar îl voi pune pe unul din băieţi să conducă expediţia.
- Nu e nevoie. - Ştiu.
Bine.
Aşadar...
Incantaţia.
Ce înseamnă? Pentru ce te rugai?
Tong-Lin. Înseamnă "a oferi şi a primi".
E un schimb.
Ce schimbai?
Am cerut să fie vindecată Laura.
În schimbul vieţii mele.
Andy.
Stai liniştită, e doar o mantră.
Haide...
Cumva, ea mă subjugă.
Mă simţeam atotştiutor şi atotputernic,
iar apoi, apare ea şi m-am simţit... impotent.
Impotent, în sens sexual?
Nu.
Vorbea despre Jake Molâul şi fanfară.
De ce râd oamenii de fanfare?
E un spectacol onorabil. Şi eu...
- Trebuia să-i smulg inima din piept. - De ce n-ai făcut-o?
Nu face parte din plan. Sau s-a schimbat planul?
Vrei să se schimbe?
Nu.
Bun!
Găseşte pe altcineva căruia să-i smulgi inima din piept
şi o vom mânca împreună.
Acum, povesteşte-mi despre visele tale.
Resincronizare:Laurbest