Binecuvântează-mă, părinte,
căci am păcătuit.
Au trecut şase luni de la ultima mea spovedanie.
Acestea sunt păcatele mele.
Mi-am lovit soţia.
De ce?
Eram frustrat.
Aveam probleme la muncă.
- Ce-ar trebui să fac? - Promiţi
să nu repeţi acest păcat împotriva lui Dumnezeu şi a soţiei tale?
Promit.
Atunci repetă rugăciunea căinţei.
Bine.
Cum s-a descurcat Tom?
Cred că ar fi trebuit să ofere mai mult.
Ai un om care-şi bate soţia şi îl întrebi dacă n-o s-o mai facă?
Atunci ce-ar trebui să facă preotul?
Să nu ofere iertarea?
Nu, dar măcar ar trebui să sugereze consilierea.
Şi dacă duhovnicul refuză să meargă la consiliere?
Ai refuza iertarea?
- Desigur că nu. - De ce nu?
Pentru că depinde de om ca să-şi schimbe purtarea.
Dar purtarea nu i se va schimba decât dacă-i oferi mijloacele.
Care e scopul spovedaniei?
Nu e ispăşirea unul din mijloace? Şi rugăciunea?
Dar cred că terapia ar fi a treia.
M-a întrebat: "ce-ar trebui să fac?"
Atâta timp cât se căieşte şi se spovedeşte,
datoria preotului este de a oferi ispăşire
şi iertare în numele lui D-zeu.
Chiar dacă soţul continuă să-şi bată soţia?
Sacramentul nu e un act de justiţie socială.
Iertarea vine de la Dumnezeu,
nu de la tine sau din partea oraşului New York.
Situaţia părea tensionată.
- A fost un dezacord amical. - Lasă-l să câştige.
N-o să te pot păstra ca evaluator
- dacă nu treci anul ăsta. - Nu trec?
Ai fost cam... apatic.
Există un motiv pentru asta.
M-ai asigurat că le poţi face pe ambele:
să evaluezi şi să fii un student. S-a schimbat ceva?
- Nu. - Bine.
Atunci ăsta e un caz ciudat.
Un enoriaş care crede că soţul ei e posedat.
- Cum se poate... - Posedat de un înger.
Mulţumesc că m-aţi primit.
Ştiu că asta e foarte ciudat.
Evaluatorii se confruntă cu ciudăţenii tot timpul, Ashley.
Soţul ei Raymond e un enoriaş nou.
- Participă la slujbe de... - Şase luni.
Iubeşte biserica St. Joseph.
Doar că... s-a schimbat.
- A început să audă lucruri. - Ce?
O voce.
Spune că e Arhanghelul Mihail,
şi că i-a dat instrucţiuni lui Raymond.
Ce fel de instrucţiuni?
La început, a fost doar să lucreze la cantina săracilor,
să dea haine nevoiaşilor, chestii de genul ăsta.
Dar acum...
...i-a spus lui Raymond să demisioneze.
Vrea să dea totul ca să nu mai avem nimic.
Şi mai am două luni până nasc.
Înţeleg binefacerea, dar vrea să ne vândă casa
şi să dea banii săracilor, şi nu ştiu ce să fac.
Va trebui să locuim în maşină.
Vreţi să dovedim că îngerul nu există?
Nu că nu există, doar că nu îl aude.
Un înger n-ar vrea ca soţia şi copilul lui să moară de foame.
N-a spus Iisus:
"Mergi, vinde tot ce ai, dă săracilor..."?
Iisus a spus asta unui om bogat.
- Contează? - Iisus n-ar vrea
ca ei să moară de foame, şi vor muri.
Vreau să vorbeşti cu el, David.
Noii convertiţi tind să dea dovadă de exces de zel,
şi ar trebui să investigaţi să vedeţi dacă există
- vreo problemă psihologică. - Bine.
Şi vreau să dai un telefon.
Cui?
Lui Leland Townsend.
Spune-mi care are un gust mai bun.
Trebuie să răspund.
Care, Lee?
Nu-mi pasă. Aia.
Cu cremă de unt?
S-ar putea să nu reziste vara.
Atunci de ce ai trecut-o ca opţiune?
Răspunde la telefon, fiară.
Bună, David.
Ce mai faci?
Bine, Leland. Am vrut să vorbim
despre exorcismul tău de vineri.
Bine. De-abia îl aştept.
Sper că vei fi acolo.
De fapt niciunul dintre noi nu vom fi acolo.
- Trebuie să-l amânăm cu o lună. - De ce?
Exorcistul nostru, părintele Amara, participă la o conferinţă la Vatican.
Va fi foarte ocupat când se întoarce.
Asta se întâmplă, David.
- N-o poţi opri. - De ce aş vrea?
De-abia aştept să te văd zvârcolindu-te,
cu spumă la gură.
În timp ce îţi aştepţi exorcismul,
o să-ţi trimit câteva exerciţii spirituale
ca să te pregăteşti.
Nu-mi mulţumi.
Lee. Ce zici de un tort pentru mire?
Da.
Lasă-mă să mă gândesc, Trish.
E totul în regulă, scumpule?
Da. Am putea vorbi puţin, ursuleţ?
Desigur, iepuraş.
Scuză-ne.
Eşti bine, dragule?
- Durează prea mult? - Nu, sunt bine.
Dar am o sugestie.
Ce, tortul cu ciocolată?
Nunta. Am terminat.
Bine.
Pot să mă descurc singură. Du-te acasă.
Nu, nu. Am terminat.
Nu ne mai căsătorim.
M-am folosit de tine ca să ajung la fiica ta, s-o rănesc.
Acum e rănită, aşa că nu mai am nevoie de tine.
Acum ar trebui să plângi.
Cred că aşa ar fi normal,
pentru că vreau să ştii că am urât fiecare secundă:
fiecare DJ pe care l-am ascultat,
fiecare locaţie, fiecare invitaţie.
Acum s-a terminat.
Şi vreau să-ţi iei ovarele secate
şi să te ascunzi sub piatra de unde ai venit.
Bună ziua, dle Strand.
Dle Strand.
Eu sunt David.
Ei sunt Kristen şi Ben.
Putem vorbi o clipă, Raymond?
Poate ar trebui să cobori.
O să-ţi rupi gâtul.
Ai dreptate.
Ştii de ce suntem aici, Raymond?
Soţia ta e îngrijorată că dai toţi banii degeaba.
Te simţi bine, Raymond?
Auzi ceva?
Acum nu. Nu.
Spune că sunt unealta lui Dumnezeu,
că nu poate pleca până când nu terminăm lucrul.
Ce lucru?
Al doilea potir.
Ajutaţi-mă. Vine să mă ia.
Nu e ceea ce ne aşteptam.
Nu e un enoriaş plin de zel.
Fie are o cădere psihică sau o obsesie demonică.
- De ce demonică şi nu angelică? - E bântuit.
- Îngerii nu bântuie. - Cum să nu.
Când?
Îngerii au distrus Sodoma şi Gomora.
Au transformat-o pe soţia lui Lot într-un stâlp de sare pentru că s-a uitat înapoi.
Au distrus armata asiriană.
La porunca lui Dumnezeu, în apărarea neprihăniţilor.
Vrei să ajungi undeva cu asta?
Îngerii nu sunt heruvimi.
Îngerii înspăimântă pe toată lumea din Biblie.
- Credeam că nu crezi în aşa ceva. - Nu cred, dar îmi amintesc catehismul.
Nu contează dacă aude un înger sau un demon.
Are o cădere psihică.
Atunci vă sugerez să-i faceţi o evaluare completă.
Şi dacă nu e o problemă psihologică, David,
determinaţi dacă are o sursă angelică sau una demonică.
E totul în regulă între noi?
"Între noi"? Cred că da.
- Pot să te ajut cu ceva? - Nu, mulţumesc.
Doar îmi fac griji pentru ea.
Şi nu ştii de ce se poartă aşa?
Probabil îi e dor de soţul ei.
Nu ştiu.
Am o senzaţie că ceva nu-i în regulă.
Are o zi proastă.
Cu toţii avem zile proaste.
Bine, te sun mai târziu.
Dar spui să nu-mi fac griji?
Îţi spun să nu-ţi faci griji.
Kristen e bine.
Eşti bine?
David?
Dumnezeule.
Tu eşti Arhanghelul?
Ridică-te.
Acoperi podeaua.
EVIL - SEZONUL 2 EPISODUL 2
Data viitoare să cazi pe pat.
O să-mi faci viaţa mai uşoară.
- Cat timp am fost inconştient? - Şi nu folosi durerea.
O să te omori singur şi n-o să ajungi nicăieri.
A fost o măicuţă care a trecut pe aici cu un mop?
Ce măicuţă?
Nu ştiu. Nu le ştiu numele.
Dacă a fost sora Andrea, e acolo.
Ce vrei?
Ai spus: "nu folosi durerea, n-o să ajungi nicăieri."
Ce-ai vrut să spui?
Să nu folosesc durerea ca să vorbesc cu D-zeu?
Asta făceai?
Încercam.
Dacă vrei să vorbeşti cu D-zeu, roagă-te.
Miliarde de oameni fac asta zilnic.
Tu încercai să-l forţezi pe D-zeu să vorbească cu tine.
Am avut o viziune în care Diavolul îmbrăţişa un prieten.
Dar de fiecare dată când încerc să retrăiesc viziunea, nu mai pot.
De ce-ţi pasă?
Un prieten care se chinuie...
cu o influenţă diabolică.
Ai un telefon?
- Dacă am un telefon? - Da.
Deblochează-l.
Aplicaţia asta e un metronom.
Foloseşte-l.
Ce vrei să...
- Cum? - Nu fă nimic în noaptea asta.
Eşti prea tensionat. Mâine porneşte metronomul.
Concentrează-te pe el, sincronizează-l cu inima ta.
Şi nu te mai flagela.
Durerea e pentru turişti.
- Arăţi minunat. - Mersi. Ai vrut să vorbim?
Da.
Mi-ar plăcea să-mi explici
de ce n-ai putut să-ţi ţii gura închisă.
Pardon?
I-ai spus lui Kristen despre ascunzătoarea mea.
Ţin un fir roşu de aţă acolo,
ca să ştiu când cineva umblă la ea.
A fost deschisă.
- Despre ce vorbeşti? - Te cunosc, Sheryl.
Tânjeşti după atenţie.
Când te întorci la fiica ta în genunchi,
nici să nu te gândeşti să spui vreun cuvânt
despre ce se întâmplă între noi,
sau o să vin după tine, jigodie.
- Cum îndrăzneşti... - Taci din gură!
Ascultă-mă bine, ciudatule.
Să nu-mi mai spui niciodată "jigodie."
Ştiu unde sunt îngropate toate scheletele tale.
Mâinile tale sunt mult mai murdare ca ale mele,
şi ai mult mai mult de pierdut decât mine.
Aşa că nu îndrăzni să mă ameninţi.
Nu ştii cu cine te pui.
Nu sunt o organizatoare de nunţi amărâtă.
Ştii cu câţi demoni m-am întâlnit înaintea ta?
Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit.
Au trecut două luni de la ultima mea spovedanie.
Acestea sunt păcatele mele.
Consum cocaină.
O vând. Şi soţia mea.
Dar câştig 15 milioane pe lună.
Pot să am parte de o spovedanie reală?
Asta nu e reală?
E scenariul filmului Scarface.
Te reţinem cumva, dle Acosta?
Îmi pare rău, părinte.
E episcopul Marx.
Ce s-a întâmplat?
Mergea spre casă când a văzut o maşină
care a virat şi a luat foc.
E teafăr?
Doctorii îl consultă acum.
Crede că Arhanghelul Mihai lucrează prin intermediul lui.
Bună, Anna.
Kristen, bună. Ce faci aici?
Lucrez cu familia Strand.
Cum se simte?
Delirează. Nu ţi-ai da seama că azi a ridicat o maşină.
A salvat o familie de patru şi ce e ciudat e că n-are nicio zgârietură.
Staţi liniştiţi, mă descurc.
Probabil a fost adrenalina, nu?
Probabil. El susţine că n-a simţit deloc flăcările.
A sărit peste un despărţitor, a intrat în maşina în flăcări,
apoi a ridicat-o ca să salveze patru străini.
Mira a spus că lucrezi cu un preot sexy.
Mira ar spune aşa ceva.
Poate m-ai putea ajuta cândva cu crima LeRoux?
Sigur...
Te ocupi de ea?
Da. Mira mi-a dat-o mie.
Îi era teamă că e implicată prea mult.
Mira a crezut că soţia lui LeRoux a făcut-o,
dar ea are un alibi... era în grupul ei de rugăciune.
- Bun alibi, nu? - Nu-i rău.
Şi nu suntem siguri că ar fi avut suficient timp
să ajungă la LeRoux şi înapoi.
Da.
- Şi de ce ai nevoie de mine? - Câteva informaţii.
N-o să te doară, îţi promit.
Bine, sigur. Da.
- Te sun eu. - Te rog.
Ce înseamnă asta?
Domnul a găsit de cuviinţă să-mi accepte serviciile.
Eşti bine?
M-a părăsit.
A oprit maşina şi m-a lăsat în mijlocul traficului.
Trebuia să-i salveze pe acei străini.
Presupun că e un lucru bun, dar...
n-ar trebui să-i pese şi de familia lui?
Deci Arhanghelul ţi-a spus să-i salvezi?
Nu. A acţionat prin mine.
Raymond, ieri ai menţionat "al doilea potir."
La ce te-ai referit?
L-ai văzut şi tu?
Pe cine?
Pe Mihail.
Am auzit-o vorbind pe prietena ta poliţistă.
Ai probleme?
Al doilea nume al meu e "probleme."
De ce m-ai chemat?
Dacă tu eşti Arhanghelul Mihail, ce este al doilea potir?
Pedeapsa lui Dumnezeu.
Ce este?
O armă mai puternică decât 10,000 de săbii.
Jumătate din lume va muri.
De ce?
Cu ce scop?
Renaşterea.
Doar după devastare, renaşterea.
Dar ce se întâmplă cu toţi oamenii,
cei nevinovaţi care n-au greşit cu nimic?
CINE EŞTI TU SĂ TE ÎNDOIEŞTI DE DOMNUL? DUMNEZEU ESTE MĂSURA DREPTĂŢII.
Următoarea molimă? O boală misterioasă îngrijorează lumea."
MORI, PORC NENOROCIT ŞI PROST
Ce...
Sheryl.
Eşti adorabilă.
Sânge.
Cineva din familia ta a mai suferit de tulburări bipolare?
Raymond, ai auzit întrebarea?
Da.
Ai un răspuns?
Am.
Nu.
Dar crize? A avut cineva?
Înainte de vizitele îngerului,
ai mai văzut sau auzit ceva ce alţii n-au putut...
Dacă-l întrebi pe Raymond, răspunsul lui este nu.
Deci nu mai eşti Raymond?
Eşti Mihail?
Ce-i aia?
Un semn în spatele urechii?
- Ce-i aia? - Nimic.
Nu, e chiar acolo.
E un mic pătrat care nu s-a bronzat.
Porţi ceva acolo la muncă?
Eşti îngerul care s-a luptat cu Iacov,
fiul lui Isaac, strănepotul lui Avraam?
Nu.
Mihail e un general în armata Domnului.
Al doilea potir?
E o molimă?
În timp, voi suna ultima trâmbiţă.
Semnalul pentru vărsarea tuturor potirelor,
pentru ca faţa lui Dumnezeu să fie dezvăluită.
Şi dacă sunt 10 oameni neprihăniţi în lume?
- Întrebarea ta e irelevantă. - Lui Dumnezeu nu i s-a părut.
Când Avraam L-a întrebat, a spus că nu va distruge Sodoma
dacă sunt zece oameni neprihăniţi.
Şi nu au fost.
Aţi văzut acel semn din spatele urechii?
- Da. - Raymond lucrează
ca macaragiu pe zgârie nori,
şi uneori muncitorii folosesc plasturi cu scopolamină
ca să nu aibă ameţeli.
Aceşti plasturi previn senzaţia de greaţă, dar...
ar trebui scoşi o dată la trei zile.
Şi dacă nu sunt?
Ai putea avea accidental o supradoză cu scopolamină.
Nu te omoară,
dar poate duce la pierderea memoriei şi la halucinaţii.
Există vreun mod prin care putem afla asta?
Sigur. Dacă nu merge la muncă,
atunci toxicitatea plasturelui se va disipa în câteva zile.
M-ai speriat.
Am crezut că eşti în birou.
Nu, mai am de terminat ceva aici.
- Vrei să intri? - Nu, nu.
Nu vreau să te deranjez. Aveam câteva întrebări.
Despre ce?
Raymond Strand.
Când ai vorbit ieri cu el,
a mai spus ceva despre accident,
- sau despre salvarea acelei familii? - Ca de exemplu...
Am mai vorbit cu câţiva martori oculari
şi am analizat imaginile din trafic.
Şi era ceva ciudat.
- Ce? - După ce i-a salvat
pe primii trei oameni din maşină, soţul, soţia,
şi pe fiica lor de zece ani,
mai rămăsese o persoană, fratele soţiei.
Conform imaginilor,
Raymond a înlemnit ţinând maşina în aer
fără să facă nimic.
- Cine n-a făcut nimic? - Raymond.
A stat acolo şi s-a uitat cum arde.
Dar stai... l-a salvat?
După un minut. Dar omul ţipa...
Pielea îi luase foc.
Şi Raymond l-a lăsat să ardă un minut.
Apoi l-a salvat.
E sigură?
Există imagini din trafic.
Focul ar fi putut să-l împiedice pe Raymond să-l salveze?
Nu conform imaginilor.
Ţinea maşina în aer, lăsându-l pe tip să ardă.
Spun doar că ar putea fi mai mult decât halucinaţii.
Psihoza lui ar putea fi periculoasă.
Ce realizare incredibilă ieri, salvarea acelei familii.
De ce l-ai lăsat pe tipul din maşină să ardă?
Ce tip?
Cel pe care l-ai salvat ultimul.
Kevin Blackstone. Unchiul.
- A supravieţuit. - Da, ca prin minune.
Am făcut ce era necesar.
Poţi fi mai explicit?
Avea o afecţiune a spiritului, care l-a supărat pe Dumnezeu.
Mi s-a spus s-o îndepărtez.
Deci... Dumnezeu ţi-a spus să îl laşi să ardă?
Dumnezeu i-a permis să experimenteze
un moment de chin prin foc
ca să renunţe la păcatele lui şi să-şi salveze sufletul.
Care erau păcatele lui?
Deseori stătea cu nepoata lui.
A violat-o.
Am primit instrucţiuni din partea Celui de Sus.
Păcătosul n-a pierit, nici nu va pieri.
După rănile suferite nu va mai putea
să comită din nou astfel de acte de depravare cu ea.
Asta e voia Domnului.
Deci, ce facem?
E periculos.
David?
Sfântul Augustin a susţinut războiul drept.
Există momente când războiul poate fi necesar şi corect.
Într-o situaţie în care violenţa poate opri o greşeală gravă,
a alege pacea poate fi considerat un păcat.
Îi iei apărarea?
Nu, spun doar că logica noastră şi cea a lui D-zeu sunt diferite.
Şi acea fetiţă era molestată.
Nu ştim asta. Tot ce avem sunt spusele lui.
Şi dacă am şti?
- Ce ai face? - Nu l-aş arde.
L-aş da pe mâna poliţiei.
Crezi că poate exista "un război drept"?
Da.
Din cauza sfântului Toma de Aquino?
Şi a lui Hitler.
Cred că există rău în lume şi că ar trebui confruntat.
Crezi că ar putea exista... "o crimă dreaptă"?
Ai spus că violenţa e justificată
dacă confruntă răul şi opreşte un păcat mai grav.
Dacă cineva te ameninţă cu moartea, sau...
îţi ameninţă familia,
e corect să-i opreşti?
Atâta timp cât e proporţional.
E uciderea proporţională?
Doar dacă e singurul mod de a opri un ucigaş.
Orice altceva e o crimă.
De ce?
Kristen?
Da?
Intră.
Te caută o anume Ashley Strand.
- Bine, vin imediat. - Nu, nu pe tine.
Pe tine.
Dnă Strand, sunteţi bine?
Nu. Nu, nu sunt.
Nu mai suport.
Pe Raymond sau Mihail, sau oricine naiba este.
Mă gândesc să-l părăsesc.
Dar nu ştiu cum va reacţiona.
S-a întâmplat ceva? Altceva, mă refer.
Insistă să trăim biblic.
Dar asta mă afectează mai mult pe mine.
Nu vrea să mă întorc la lucru,
şi avem nevoie de bani.
Mi-a aruncat tot machiajul şi câteva din hainele mele.
Şi dă tot felul de ordine,
şi mă aşteaptă să mă supun, deoarece...
e Cuvântul Domnului.
Nu pot să rămân într-o căsnicie unde n-am niciun cuvânt de spus.
Dar dacă plec, mi-e teamă că o să-l împing la limită.
Bine...
Îţi dau numărul unui centru pentru noile mame.
Ei te pot ajuta cât timp te gândeşti ce să faci.
Pentru tine.
De unde ai luat acel sânge folosit pe zidul meu?
Semăna la gust cu al tău. Mi-a fost dor de el.
Ce vrei?
Pot să intru?
Sheryl, am greşit. Nunta a fost de vină.
Mă înnebunea.
Te vreau înapoi.
Nu. Ieri mi-ai reamintit cu cât de multe lucruri
te am la mână, şi acum vrei să mă neutralizezi.
Nu. Nici vorbă.
Raymond suferă o psihoză.
Lua medicamente contra ameţelii,
care pot cauza halucinaţii vizuale şi auditive.
Cel mai probabil combinate cu o depresie severă şi anxietate.
Schimbările lui comportamentale sunt categoric similare cu cele
ale unei căderi psihice.
Şi soţia lui mi-a spus că vrea să-l părăsească.
David, vrei... Vrei să intervii?
N-aş sfătui un exorcism.
Pentru că nu crezi că e un demon?
Nu sunt complet sigur.
Ar putea fi o figură angelică.
Dar nu e o teologie pe care o înţeleg.
Mi-e teamă că o separare de soţia lui i-ar putea provoca mai mult stres.
Bine, aş vrea să-l întâlnesc eu însumi pe Raymond.
Între timp, David, putem vorbi cu tine o clipă?
David, părintele John şi cu mine am discutat despre tine.
Nu sună a bine.
Apreciez că activităţile tale extracuriculare
pentru biserică sunt esenţiale, şi că înveţi
prin aplicarea practică a credinţei tale.
- Dar? - Dar partea teologică
şi cea practică nu sunt contradictorii.
Şi trebuie s-o înveţi pe prima că să excelezi la a doua.
De aceea l-am rugat pe părintele Kay să-ţi permită
să absolvi cursul cu un practicum.
Ce-ar trebui să fac?
Un enoriaş vrea să-i auzi spovedania.
I-am explicat că până când nu eşti hirotonosit
această spovedanie nu va fi însoţită de împăcare.
Dar el crede că ţi-a greşit cu ceva.
Leland Townsend.
- Da. - Da.
Uşa e deschisă.
Nu e deloc ciudat.
E cineva acasă?
Ashley?
Raymond?
- Mihail? - Ashley?
Am venit să vedem ce mai faci.
Raymond.
Eşti bine?
Unde e Ashley?
A plecat?
Ashley?
Unde eşti?
Unde e, Raymond?
Mihail, unde e?
Ce-i aia?
S-a întors înapoi.
Ashley s-a întors în loc să se încreadă în Domnul.
Ca soţia lui Lot.
Ce e? Am ceva între dinţi?
Cine eşti tu?
Leland Townsend. Încântat de cunoştinţă.
Miroşi urât.
Ce nepoliticos.
Sfântă Marie, plină de har, Domnul este cu tine.
Binecuvântată eşti tu între femei...
Mamă a lui Dumnezeu, roagă-te pentru noi.
Îmi cer scuze.
Nu sunt obişnuit ca igiena mea să fie pusă la îndoială.
Soră.
David, aici erai.
Să începem.
- Mă descurc singur de aici. - Cred că ar trebui să rămân.
Nu, asta e o spovedanie, soră, nu ştiai?
Maicile sunt irelevante. Du-te şi te roagă.
Du-te.
Du-te. Du-te acasă.
Mă descurc.
Iată-ne, doi studenţi ai lui Hristos.
O să fie distractiv, nu crezi?
Preotul şi duhovnicul nu stau unul lângă altul în strană?
Nu avem strană.
E mai bine să nu ne vedem.
Tu trebuie să începi.
Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit.
Mă crezi sau nu, am venit pregătit.
"Doamne, îmi pare nespus de rău
"pentru că Te-am supărat,
"şi mă căiesc de toate păcatele mele
"pentru că urăsc pierderea Raiului
şi mi-e frică de durerile Iadului."
Cum a fost?
Continuă.
Să o iau cronologic?
Fă ce vrei.
E prima mea spovedanie.
Cred că o să merg până la capăt. De ce nu?
Să vedem, prima mea amintire a păcatului.
Când aveam cinci ani,
i-am furat prânzul unui coleg.
A plâns. Eu n-am spus nimic.
La nouă ani am trişat la un concurs de ortografie.
La 12 ani m-am masturbat pentru prima oară.
Te căieşti sincer pentru aceste păcate?
Stai, stai, vreau să vorbesc mai mult despre masturbare.
Dar presupun că e ceva ce voi preoţii nu puteţi face.
Nu?
- Sunt astea păcatele tale? - Nu toate.
E unul care e ca o piatră pe inimă.
E păcatul pentru care sper ca Dumnezeu să mă poată ierta.
Am întâlnit o femeie acum câţiva ani. Era superbă.
Avea un corp bestial şi m-am îndrăgostit pe loc.
Dar se vedea cu altcineva.
Un bărbat de culoare.
Aşa că o admiram de departe.
Desfrânarea şi invidia. Două păcate capitale.
Apoi am găsit o metodă de a intra în viaţa ei.
Nu cred că şi-a dat vreodată seama de asta,
dar ştiam unde lucrează,
şi stăteam vizavi în fiecare zi ca s-o văd.
Încă mă gândesc la ea deseori.
Odată am căutat etimologia numelui ei.
Julia.
Înseamnă "tânără cu păr mătăsos."
Şi chiar aşa era.
Şi într-o zi când aşteptam să o văd, n-a mai apărut.
Asta s-a repetat timp de câteva luni,
şi am crezut că poate s-a mutat.
Dar apoi am aflat că s-a îmbolnăvit.
Foarte grav.
Ultima oară când am văzut-o pe Julia se simţea foarte rău.
Era extrem de firavă. Nu mai semăna deloc cu cea dinainte.
Şi avea nevoie de îngrijire constantă.
Era atât de îngrijorată că devenise o povară
pentru cei din jurul ei, oamenii care o îngrijeau,
oamenii pe care-i iubea.
Şi m-am uitat în ochii ei frumoşi,
şi i-am spus că într-adevăr era o povară,
şi că cel mai bun lucru pe care îl putea face era să-i elibereze
pe cei dragi de prezenţa ei.
Mi-a ascultat sfatul.
Şi apoi... s-a dus.
Câtă forţă.
Mă simt mult mai bine, mai liber.
Cine-ar fi ştiut?
Ce urmează, David?
David?
Pedeapsa mea?
Eşti pocăit?
Pocăit cât e ziua de lungă.
Asta este pedeapsa ta.
Cinci Sfinte Marii,
şi două Tatăl Nostru.
Ce?! Asta e tot?
Da.
Dumnezeu te iartă.
Bine.
Te ajut.
Traducerea şi adaptarea: jarvis
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania