- Ştiam că o se întâmple asta. - Ştiu.
Dar uneori e mişto să ştii.
Stai. Trebuie să pun pauză.
- Trebuie să merg la baie. - Ce?!
- Nu, nu acum. - Mă ţin de o oră.
Ia laptopul cu tine.
Nu pot să mă uit de pe toaletă.
Nu pot să mă uşurez când mă uit.
Zombii ăştia nu-mi plac la fel ca cei mai rapizi.
Ştiu, dar sunt mai credibili.
Dacă sunt morţi, se mişcă mai greu.
Dar nu cred că zombii din "După 28 de zile" sunt morţi.
Cred că sunt infectaţi de un virus, ştii?
- De-aia se mişcă repede. - Dar ambii sunt mai buni
decât cei din Walking Dead.
Doamne, ăia sunt groaznici.
Ai putea călca peste ei.
Dacă am avea zombi...
Noi doi ne-am descurca de minune.
I-am salva pe toţi.
Bine, îi dau drumul.
Ai auzit asta?
Da.
Ce-a fost?
Ceva în spate.
Ce este?
Ai văzut?
Da.
- A fost... - Nu ştiu.
Unde au dispărut?
Nu ştiu.
Se îndreptau spre alee.
Dar nu-i văd.
Ce nu vedeţi?
- Ce se petrece? - Zombi.
- Sunt... ce? - Taci.
- Mamă! - Ce faceţi aici?
Căutăm zombi. Lila a văzut zombi.
Se uita la un film horror.
E doar imaginaţia ei, mamă.
Imaginaţia.
- Imaginaţia... - Opriţi-vă!
Bine, ajunge, înăuntru.
E rece.
Două minute, Lila.
Ce crezi?
Categoric a fost ceva acolo.
De ce spui asta?
Sânge.
În toate religiile şi mitologiile
există povestea distrugătorului.
Lucifer.
Diavolul.
E la fel de etern ca şi Creatorul.
Şi în ciuda a ceea ce ar vrea să vă facă să credeţi lumea modernă
e la fel de real acum mai mult ca niciodată.
Cuvântul Lucifer provine din greacă.
Eosphorus.
Înseamnă "luceafărul dimineţii."
Părinte.
- Dar este şi... - Părinte.
Vă curge sânge din spate.
Eram ameţit când am ieşit de la duş.
Probabil...
m-am zgâriat la spate când am căzut.
Să mergem la doctor.
Nu. Sunt bine.
N-arătaţi bine, părinte.
David.
Asta rămâne între noi.
Desigur.
N-am...
...fost în apele mele în ultimul timp.
Sângele de pe spatele meu...
apare.
Se vindecă, apoi apare din nou.
Simt că sunt... atacat.
- Atacat spiritual? - Nu ştiu.
Am fost nervos.
Îmi vine greu să iert.
Şi nu vreau să mă rog.
Părinte...
lăsaţi-mă să fac o evaluare.
Pe mine?
Nu.
Efectuaţi cinci exorcisme pe lună.
Cine ştie cum vă pot afecta demonii în această perioadă?
Singurul mod prin care putem şti este o evaluare.
Putem?
Echipa mea şi cu mine.
David...
Dacă află episcopia...
Va fi ceva confidenţial.
Rezultatele rămân între noi.
Categoric a fost ceva acolo aseară.
Avem nevoie de dovezi fotografice.
- Adulţii n-ar crede... - Mama mea ar crede.
Cu asta se ocupă.
Vânează vampiri.
Bine, aprinde lanterna.
Zombiilor nu le place lumina.
- Perimetrul e sigur. - Bine.
Pielea de zombi e moale,
aşa că probabil vor...
- Linişte. - Ce e?
E în camera ta.
Ar putea fi părinţii mei.
Stai, ăsta e momentul când cineva sare şi te sperie...
Ce faceţi?
Credeam că dormiţi în curte.
Dormeam.
Mamă...
Am auzit un zgomot aici.
Treceţi la culcare.
Mamă, aşteaptă.
Ce e?
Nimic.
Noapte bună, mamă.
Mamă, câinii pot fi arestaţi pentru crimă?
Mamă, poţi să mă tunzi?
E prea mare.
Mamă, mă asculţi?
- Auzi ce-ţi spun? - Bine.
Sunteţi gata? Autobuzul pleacă în două minute.
Vreau ouă, mamă.
De ce nu putem avea ouă dimineaţa?
Dacă-mi spuneţi până la 2 a.m., mă mai gândesc.
Serios, câinii pot fi arestaţi pentru crimă?
Profesoara ta ce spune?
"Nu vorbiţi în timpul orei."
Mamă, pot să dorm şi în seara asta în altă parte?
Din nou? Ai dormit aseară.
Vezi-ţi de treaba ta, Lynn.
E vorba de zombi, nu?
De prins zombi.
Imaginaţia...
Tăceţi din gură!
Nu le spune "să tacă din gură."
Dacă dna Metellus e de acord, nu e nicio problemă cu mine.
Dar nu vreau să mai ieşiţi afară, bine?
- Nu, înăuntru. - Distrează-te, dragă. Pa.
David, ce e?
Am nevoie de ajutorul tău.
Părintele Mulvehill are nişte probleme.
Exorcistul ar putea avea nevoie de un exorcism.
Ştiu...
Ştiu că ar putea fi ciudat,
dar am crezut că ar fi mai uşor dacă David n-ar fi prezent.
N-am mai fost de cealaltă parte a unei astfel de evaluări.
O să fiu rapidă şi n-o să vă doară.
Ultima persoană care mi-a promis asta
a fost doctorul care mi-a scos apendicele.
Şi a fost?
Nu.
Bine.
De ce ai devenit preot, părinte?
De fapt, să vă spun părinte?
Poţi să-mi spui Joe.
Am auzit chemarea.
Ai auzit-o?
Vorbim de o voce?
Nu. Am înţeles ce vrea Dumnezeu de la mine.
Crezi că Dumnezeu are un plan special pentru tine?
- Desigur. - De ce "desigur"?
Pentru că Dumnezeu nu m-a chemat doar să fiu preot.
Ci şi exorcist.
Asta e întrebarea ta, nu?
Profesioniştii seculari iubesc preoţii
când deschidem cantine pentru săraci
şi protestăm împotriva armelor nucleare.
Îi deranjăm
când începem să vorbim despre demoni şi îngeri,
şi... despre răul absolut.
Am dreptate?
Că sunt deranjată de profesia ta de exorcist?
Da.
Nu ştiu dacă sunt deranjată.
Încerc doar să mă confrunt cu realitatea aşa cum e ea.
Gândurile vă zboară
atât de mult încât nu le puteţi ţine şirul?
Recent m-am simţit...
...confuz.
Dar...
N-am dormit suficient.
Ai făcut ceva neobişnuit?
Părinte...
o să fiu sincer cu tine. Pari tulburat.
De ceva. Nu ştiu ce anume.
Dar...
te împiedică să-ţi faci treaba.
Aşa că foloseşte-te de mine.
Foloseşte-te de secular ca să vindeci spiritualul.
Când eram...
tânăr, înainte de preoţie,
în seminar, de fapt,
aveam un obicei.
O dependenţă.
Nimic dramatic.
Jocurile de noroc.
Bine.
Când am simţit chemarea, am renunţat complet la ea.
N-am mai simţit niciodată dorinţa.
La fel ca...
oamenii care renunţă la fumat.
După o vreme,
gândul unei ţigări le face rău fizic.
Dar apoi...
...asta.
A fost ca acel pufăit al unei ţigări din trecut.
Spune-i...
nostalgie, spune-i...
Nu ştiu.
Dar am început să joc pe net.
Nu simţeam că pariez. Puteam să joc poker anonim
cu alţi oameni anonimi.
Şi n-aş mai fi preot într-un club de cărţi.
Ai pariat bani?
La început nu, dar...
în ultima vreme, da.
Mulţi bani?
Ca preot, nu am mulţi bani.
Dar vreau să fie clar.
Nu cred că problemele mele sunt spirituale.
Cred că mă întorc la vechile obiceiuri.
Asta e tot.
Şi trebuie să rezist.
E vorba de voinţă.
Nimic altceva.
A admis că are o problemă cu jocurile de noroc.
Asta şi ciclurile de energie maximă şi confuzie
sunt simptomele unei manii.
- Jocuri de noroc? - Pe internet.
A început pe când era la seminar, dar a renunţat până acum o lună.
- Când l-a exorcizat pe Leland? - David,
e o problemă traumatică, nu una demonică.
O problemă traumatică poate fi una demonică.
Nu, lasă-mă să-i verific calculatorul.
De ce?
Pentru că asta fac eu.
Multe lucruri sunt mai simple decât diavoli şi boli.
Ce?
Credem că ar trebui să-ţi iei luna liberă.
Ce?
Nu.
Sunt bine.
Aproape ai murit.
Fiţi serioşi. Am stat într-un beci
timp de 24 de ore. E o nimica toată.
Să mergem.
Ca să nu fim prinse în spaţii mici, nu?
Aşa.
Şi totuşi...
Uite unde suntem. Nu suntem...
Să mergem.
Ce faci, Alex?
E târziu.
Ar trebui să fii în pat.
Ce-ai păţit la mână?
Nimic, e...
Du-te la culcare.
Ăla n-a fost tatăl meu.
Ce vrei să spui?
M-am uitat în ochii lui, şi...
nu era tatăl meu.
Asta aveai în laptop?
Nu, nu aşa.
Bine, dar când stai pe internet,
aşa îţi apar, nu?
Da.
Poate. Nu ştiu.
Nu e ceva psihologic,
întoarcerea la pariuri, şi nu e ceva spiritual,
nu e Diavolul, e vorba de reclamele de pe net.
- Ispita e spirituală. - Nu.
Aceste companii mari folosesc
algoritmi care caută anumite caracteristici
pe care le folosesc apoi în reclame.
Reclame pentru cumpărături, pornografie,
chiar şi pentru jocuri de noroc. Nu e lucrarea Diavolului.
Sunt doar reţelele sociale.
N-am jucat de 30 de ani. Ce caracteristici ar putea căuta?
Articole care te interesează.
Cuvinte cheie în emailuri, căutări.
Aceste algoritme sunt foarte subtile,
folosesc cuvinte cheie din email-urile tale
care îţi sugerează tricotatul,
videoclipurile violente,
pisici, orice obsesie ai.
Deci...
ce trebuie să facă ca s-o învingă?
Pot să-i curăţ browserul de cookies
şi să-i instalez nişte programe anti reclame.
Tastează parola, pot s-o fac acum.
Doar dacă...
vrei să continui să joci.
Nu. Nu.
Bine, o fac chiar acum.
Mulţumesc.
Mai bine mă întorc la cursuri.
David?
Bine, acum spune-mi povestea reală.
Reală?
- Da. - Ce vrei să spui?
Faci ceva.
Te cunosc.
Nu-mi trebuie un algoritm ca să te cunosc.
Bine.
M-am uitat la numărul emailurilor lui.
Nu avea niciunul.
Cum adică? Niciun email?
Rubrica cu emailuri e goală.
- Imaculată. Nici măcar spam. - Aşa, şi?
Când cineva îşi şterge mesajele,
şi aruncă toate emailurile la gunoi,
din experienţa mea ascunde ceva.
Pornografie?
Lasă-mă puţin.
Îi place de voi.
Da.
- Ce se petrece? - N-are niciun email.
Şi?
Încă puţin.
Bine, dacă-i caut un email şi tastez doar simbolul "@,"
corectarea automată îmi arată cel mai recent email trimis.
Ce?
E un truc. Priveşte.
A şters toate emailurile trimise şi primite, nu?
- Da. - Şi vreau să aflu ultimul trimis.
Priveşte.
D4power?
E persoana căreia i-a scris recent cele mai multe mesaje.
Bine.
Stai, stai, ce faci?
- Îi scriu. - De ce?
- Ce căutăm? - Pe prietenii preotului tău.
- N-a fost sincer cu noi. - Şi-a mărturisit adicţia.
- Nu e totul. - De ce ar mărturisi aşa ceva
- şi nu altceva? - Nu ştiu.
Dar de-asta îl evaluăm, nu?
Să aflăm dacă are o aventură sau a plătit pe cineva?
"MI-a făcut plăcere..."
Nu, nu, nu.
"Mă gândesc la ultima noastră discuţie."
- Şi acum? - Acum aşteptăm.
A fost rapid.
"Te avertizez. Ultima oară."
Despre ce îl avertizează?
"Să ne întâlnim personal să lămurim chestia asta."
Stai, e o idee bună?
Vom afla.
SOŢUL TĂU TE PLICTISEŞTE?
E NEVOIE DE UN SINGUR MOMENT
Ce naiba?
VREI SĂ ŞTII UN SECRET?
VIAŢA E LUNGĂ. DISTREAZĂ-TE.
Bună, mamă.
Ce faci? Vino încoace.
Cum te simţi?
- Pari supărată. - Nu. Nu, nu sunt.
Dar am multe pe cap.
- La muncă, mamă... - Da.
Chestiile pe care le faci, chiar există monştri?
- Te deranjează munca mea? - Nu, nu, nu.
Chiar mi se pare
- foarte tare. - Bine.
Le povestesc prietenilor la şcoală despre ea, şi...
Nu.
Deşi le spun că porţi o sabie de samurai cu tine.
Grozav.
O să-mi iau una.
Există monştri?
Monştri adevăraţi?
Există oameni care fac lucruri monstruoase,
presupun.
Dar nu ştiu dacă i-aş numi monştri
pentru că la urma urmei sunt tot oameni.
Trebuie să găseşti acea persoană?
Da. Şi uneori este greu
pentru că au uitat cine sunt
sau le place prea mult să fie monştri.
Asta s-a întâmplat cu tipul ăla, LeRoux?
De ce întrebi?
Ştiu că era rău.
Da, era.
A făcut lucruri oribile.
Ce se întâmplă dacă nu pot deveni din nou oameni?
Dacă vor fi mereu monştri?
Nu ştiu.
Tu ai renunţa vreodată la cineva?
- La un prieten sau la... - Un tată?
Lila...
- Tatăl tău te iubeşte. - Ştiu.
Nu e vorba de tata.
- Bine. - Te iubesc.
Poţi să dormi aici dacă vrei.
Nu, nu e nevoie...
- Am teme de făcut. - Bine.
Ben. Mă bucur că ai sunat. Vreau să te întreb ceva.
Bine.
Ce-ai făcut astăzi
cu reclamele lui Mulhevill. Browserul meu de internet
e plin cu reclame pe care nu le-am încurajat niciodată.
Ce fel de reclame?
Păi...
reclame despre întâlniri, matrimoniale...
reclame matrimoniale.
Bine...
Adu mâine laptopul cu tine,
o să-ţi curăţ cookie-urile.
Bine. Nu e vorba doar de asta. Nu înţeleg de ce se întâmplă,
n-am făcut nimic.
Reţelele media au o minte proprie.
Ghicesc ce ai putea vrea.
Sau cineva îţi umblă la calculator.
Alo? Mai eşti acolo?
- Pot face asta ? - Da...
Dacă îţi ştiu parola. Ascultă, pot să...
pot să-ţi spun de ce te-am sunat?
Da, desigur. Scuze. Ce e?
Cred că am găsit persoana cu care conversa Mulvehill.
Cine e?
E un tip căruia îi e dator bani.
Un cămătar.
Mulvehill are datorii.
- Cât? - 40,000 de dolari din poker pe net.
Doamne.
I-am mai făcut rost de încă o săptămână,
dar trebuie să iasă din situaţia asta.
Curăţarea browserului nu-i de ajuns.
Pot să-i fac rost de o reţetă pentru dependenţă.
Dar nu cred că o să ne asculte.
Bine...
O să vorbesc eu cu el.
Ce s-a întâmplat?
Tata s-a întors de la muncă.
Şi se holbează la zid fără să spună nimic.
Îmi pare rău.
Alex?
Unde lucrează tatăl tău?
CongoRun.
Depozitul lor.
E ca Amazon?
Da.
Ca ei?
Alex...
Cred că asta am văzut de sus.
"Depozitul CongoRun transformă angajaţii...
în zombi."
Milioane de oameni dau comenzi pe CongoRun.com.
zilnic, transformând-o în a treia companie din lume.
Dar acuzaţiile de neglijenţă a personalului CongoRun continuă.
Nu fac parte dintr-un sindicat, mulţi sunt forţaţi să lucreze
fără pauze regulate de baie
sau fără măsuri de securitate.
M-au concediat fiindcă n-am putut să ţin pasul.
În fiecare seară mă întorc acasă simţindu-mă ca un zombi.
Şi apoi m-am rănit în noua lor maşină de distribuţie.
- Ca rana lui tata. - Şi m-au concediat.
Fără compensaţii, fără nimic.
Am primit plângeri despre sânge pe peluzele oamenilor
şi pe aleile lor.
Ce pot să fac?
N-am timp nici măcar să mă opresc şi să-mi pun un plasture.
Ai dreptate.
E locul unde munceşte tatăl tău.
Deci ce facem?
Al cui telefon e blocat?
Vorbeşti cu noi?
Dacă vreţi să vă faceţi părul,
aveţi nevoie de o programare.
Nu suntem aici să ne facem părul, nici n-avem probleme cu telefonul.
Am citit pe internet că vă ocupaţi cu zombi.
Oameni care devin zombi.
Cine devine un zombi?
Tatăl meu.
De ce?
A început să lucreze la o fabrică.
Unde lucrează tatăl tău?
La CongoRun, în depozitul lor.
Long Island.
Ce faci?
În Haiti, sclavii
de pe câmpurile cu trestie de zahăr munceau până mureau.
Era o muncă istovitoare.
Dureroasă.
Letală.
Unii sclavi au crezut că singura scăpare
din acest coşmar era sinuciderea.
Dar asta, desigur,
însemna că stăpânul pierdea un sclav bun.
Aşa că proprietarii de sclavi au perpetuat o poveste.
Despre zombi.
Dacă un sclav s-ar fi sinucis
n-ar fi ajuns în rai sau în iad.
Ar fi fost blestemaţi
să lucreze pe plantaţie
ca zombi pentru eternitate.
Să revenim în prezent.
Fabrica CongoRun e toxică atât fizic cât şi emoţional.
Şi, precum sclavia,
îşi poate transforma muncitorii în zombi.
Făcându-i să nu mai simtă nimic.
Deci care este soluţia?
Sunt două.
Asta.
Albastră.
E pentru tatăl tău.
Pune-i-o în mâncare şi nu-i spune.
Lasă-l să o consume.
Ce face?
Asta.
Cea verde.
E pentru proprietarii de sclavi.
Cine sunt proprietarii de sclavi?
Nu ştiu.
Dar îşi vor arăta faţa.
Întotdeauna o fac.
Ce mai faci, tată?
Bine.
Lila a venit şi m-a ajutat să fac spaghete şi chiftele.
N-am nevoie de asta acum, David.
Păcat.
Trebuie să vorbim.
Ai 40,000 de dolari datorii.
- Ce?! - Nu nega, părinte.
Te evaluăm.
Cu asta ne ocupăm.
Ţi-am spus că am o slăbiciune.
- Şi... - Nu. Opreşte-te.
Înrăutăţeşti situaţia.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Poate a fost Leland de vină.
Poate a fost doar o...
slăbiciune în caracterul tău.
Dar n-o pot ignora.
Ai promis că nu te duci la episcop.
Şi n-am s-o fac.
Atâta timp cât îţi iei şase luni liber.
Intri într-un program.
Promite-mi asta,
şi nu voi merge la episcop.
Mergi la şcoală?
Mama şi tata încă dorm.
Încă mai dorm?
Crezi că e din cauza...
Nu, nu, nu.
- Tată. - O să fiu concediat.
Bună ziua, dle Hamlin?
Îmi cer scuze, sunt Brandon Metellus,
de la docurile din est.
Alarma mea n-a sunat dimineaţă,
sunt pe drum spre... Poftim?
Doamne.
Ce e?
Bine, cum spuneţi dvs, dle.
Îmi pare rău.
Te-au concediat?
Nu.
A avut loc o scurgere de gaze pe docul din est.
Toată echipa mea e la Urgenţe.
Dumnezeule.
Toţi 40.
Doar eu am lipsit.
Nu vor mai putea lucra niciodată.
Leziuni pulmonare.
Brandon, dacă n-ai fi dormit mai mult...
Ştiu.
Mai ai sticla verde?
Acum îl găsim pe proprietar.
Cred că ne trebuie nişte săbii de samurai.
Eşti gata?
- Îi facem praf. - Haide.
Te prind!
Când e următoarea întâlnire?
Mâine. Eşti pregătit?
Trebuie să pară real, părinte.
Lasă asta pe seama mea.
Am auzit că ţi-au găsit agentul de pariuri.
Ai o clipă, măicuţă?
Cum mai respiri?
Încă lucrez la asta.
Am fost ocupat.
Ai nevoie de linişte.
Ştiu.
- E greu de găsit. - Nu, nu e.
Eşti doar puturos.
Îl ştii pe părintele Mulvehill, exorcistul?
De ce faci asta?
Ce?
Mi se pare că părintele este...
cam cu nasul pe sus.
Vi se pare că părintele Mulvehill...
Kitul lui de exorcism, cel din piele.
Îşi petrece nopţile făcându-l să pară uzat.
Pielea e nouă, dar o freacă cu şmirghel ca să pară veche.
- Glumeşti. - Nu.
De unde ştii asta?
Noi facem curat în camerele voastre.
Ştim mai multe decât aţi vrea voi să ştim.
Ce voiai să mă întrebi?
Probabil că ştii deja asta.
Cred că părintele Mulhevill ar trebui să ia o pauză de la exorcisme.
Efectuează câte 5-6 pe lună,
şi cred că este...
epuizat spiritual.
- Ai vreun motiv să crezi asta? - Da.
A conversat cu următorul lui subiect, Leland Townsend.
Omul care...
Ştiu cine este. Despre ce discută?
Prefer să nu spun.
Sunt chestii personale.
Atunci du-te la episcopul Marx.
I-am promis părintelui că n-o voi face.
A fost o promisiune idioată.
L-aş putea înfrunta şi să-i spun
că el trebuie să meargă la episcopul Marx.
Nu. Mulvehill nu va renunţa de bunăvoie la exorcisme.
Adoră drama. Se crede în filme.
Dacă-l înfrunţi, îl va minţi pe Marx
şi va spune că încerci să-i subminezi autoritatea.
De ce te uiţi aşa la mine?
Vezi totul foarte clar.
Mi se pare ciudat, pentru că...
Fac curat în bucătărie?
Da.
- Când are următorul exorcism? - Mâine.
- Cu Leland. - Şi tu vei fi prezent?
- Da. - Bine.
Vin şi eu cu tine.
Staţi aşa.
Întrebarea nu e dacă suntem supăraţi.
Normal că suntem, 40 dintre prietenii noştri
sunt în spital, şi nu vor mai putea munci niciodată.
CongoRun nu le oferă compensaţii.
Şi nici nu-i pot da în judecată. Decizia e luată de o terţă persoană.
Staţi aşa.
Întrebarea este: avem destulă susţinere să ne sindicalizăm?
Puterea noastră stă într-un sindicat.
Se pare că sticla albastră a funcţionat.
- Crezi că tatăl tău nu mai e un zombi? - Da.
Dacă acţionăm acum, poate. Toată lumea e supărată.
Ştim că furia se va disipa.
Brandon?
De unde ştiai de întâlnire?
Am vrut să vă dau veşti noi în legătură cu colegii voştri.
Asta nu e pentru conducere. Ci pentru muncitori.
Da, dispari, du-te.
Ascultaţi, ascultaţi, nu e timpul să fim furioşi.
E timpul pentru rugă şi compasiune.
Proprietarul de sclavi.
Familia CongoRun e rănită.
Nu eşti rănit. Încerci să ne omori.
Brandon, ştii că nu-i adevărat.
Punem deoparte un fond de 300,000 de dolari
pentru a ne ocupa de...
Soluţia, soluţia nu e niciodată un sindicat.
Schimbaţi faţa şefului pe care îl ştiţi
cu unul pe care nu-l ştiţi. Pentru că sindicatul
- devine şeful vostru. - L-am găsit.
Un şef care va trebui plătit. Va trebui să plătiţi taxe,
şi să fiţi de acord cu regulile lor,
altfel nu vă vor mai proteja. Dar realitatea este
că n-aveţi nevoie de protecţie.
CongoRun se va îngriji întotdeauna de voi.
Suntem o familie.
Brandon, îţi sugerez să opreşti asta
dacă ai de gând să-ţi păstrezi slujba.
Dle Hamlin, nu mă puteţi concedia
- pentru sindicalizare. - Nu de asta te-aş concedia.
Trebuie s-o împachetez din nou.
Ieri n-ai venit la muncă.
N-am venit la muncă ca să mă îmbolnăvesc
din cauza atacului tău cu gaze.
Realitatea este că n-ai venit.
Pentru asta poţi fi concediat.
Eu i-aş trimite acasă pe aceşti comunişti.
Nu. De fapt, puteţi părăsi casa mea chiar acum, dle.
Vine, repede.
Scuzaţi-mă.
Mulţumesc.
Fetiţo?
I-aş spune tatălui tău că nu e bine să cauţi de lucru.
- L-am făcut praf. - Haide, haide.
Sau ar trebui să mă dezbrac, părinte?
Nu, nu este nevoie, Leland.
Probabil e comanda de la CongoRun.
Am comandat greutăţi de 20 de kg. N-am nevoie de ele.
Doar îmi place să văd cum sunt livrate.
Tu eşti.
Aveţi o măicuţă aici.
Măicuţă. Ce faceţi aici?
Eu am invitat-o.
N-ai încredere în mine.
Nu e vorba de încredere. Doar că...
Eu n-am încredere în tine.
David, ai putea să răspunzi?
Ia te uită. E o petrecere.
Sfinţi ai lui Dumnezeu, mijlociţi pentru noi.
Aveţi milă de noi.
- Cruţă-ne, Doamne... - Salvează-mă, Satana.
- Precum ceara se topeşte la foc, - Salvează-mă.
- aşa să piară cei răi. - Arde!
- Ca prezenţa lui Dumnezeu. - Arde.
Mă topesc!
Iată că Leul din seminţia lui Iuda...
Aştept pe hol.
Rădăcina lui David a biruit."
Ben se simte bine?
Cred că e din cauză că a fost blocat în acel subsol.
Ascultă-ne, Doamne.
Şi ne izbăveşte de cel rău.
De toate păcatele.
De toate p...
Părinte?
Părinte, te simţi...
Părinte? E în regulă.
E în regulă, e în regulă.
Vai.
- Nu ştiam că sunt atât de puternic. - Taci, demonule!
Crezi că ai putere asupra lui Iisus Hristos, demonule?
Cred că am putere
asupra unui preot care îi e dator cu bani pariorului lui.
N-ai putere asupra lui Dumnezeu.
Încearcă-mă, scorpie.
Arată-mi unde e Dumnezeu.
În Bergen-Belsen?
În lagărele de concentrare din Uighur?
Arată-mi.
- Preia tu, David. - Nu sunt un exorcist.
Nu, nu apa sfinţită din nou.
Acum am încurcat-o.
Fă-o.
Doamne, scoate afară diavolul.
Scoate-l de unde sălăşluieşte. David.
Opreşte-te. Opreşte-te, la naiba!
Afară, diavolule, afară!
Cum s-a întâmplat asta, David?
Nu ştiu.
Dar s-a întâmplat, nu?
Ce?
Fumega.
- A fugit, îngrozit. - Ce?
Ce, brusc eşti sfânt?
Nu eu.
Ea.
Măicuţa Andrea.
- Alo? - Bună ziua,
numele meu e Zach Neville.
Sunt directorul regional al operaţiunilor de distribuţie.
Proprietarul de sclavi.
Trebuie să-ţi spun că numele tău
a fost amintit cam mult în ultima vreme.
Nu înţeleg, dle Neville.
M-a ameninţat că mă concediază.
Stătea unde staţi dv acum
şi spunea că dacă voi continua manifestaţiile
- o să fiu concediat. - Da, şi eu am venit să vă spun
că dl Hamlin şi-a depăşit atribuţiile.
- Deci nu mă concediaţi? - Desigur că nu.
De fapt, a trebuit să-l concediem azi pe dl Hamlin.
A venit beat la muncă.
Noi am făcut asta?
Aşa cred. Sticla verde.
Deci Brandon nu şi-a pierdut slujba?
De fapt, voiam să-i ofer postul domnului Hamlin.
- Doamne. - Dacă nu mai manifestez?
N-ai mai fi muncitor.
E adevărat, ai face parte din conducere,
dar cu un salariu de 10 ori mai mare.
Desigur, vrem oameni sârguincioşi ca tine
- în rândurile conducerii. - Staţi puţin...
Ne putem gândi un pic, dle Neville?
Desigur, desigur. Dar, Brandon,
îmi cer scuze că ai trecut prin asta.
Vrem să ne revanşăm faţă de tine şi de familia ta.
Mulţumesc, dle Neville. Mulţumesc.
Sună-mă. Ai cartea mea de vizită.
Părintele Mulvehill a acceptat să se izoleze timp de şase luni.
Nu călca acolo... e ud.
Ai auzit ce-am zis?
Da. Părintele Mulvehill s-a retras temporar.
Da.
Se va întoarce, la fel de mândru ca înainte.
De aceea am nevoie de tine.
Această luptă e prea importantă pentru tine
ca să petreci 12 ore pe zi curăţând acest prezbiteriu.
Nu petrec 12 ore pe zi curăţând acest prezbiteriu.
Petrec 12 ore pe zi rugându-mă.
Atunci foloseşte-ţi rugăciunile ca să învingi acest demon.
David, ai toată puterea necesară.
Asta nu s-a întâmplat din cauza mea.
Apă sfinţită a avut efect datorită ţie.
Şi pentru prima oară, Leland a fost speriat.
Nu de mine, ci de tine.
Măicuţă, îmi intră în minte.
Îmi întrerupe rugăciunile.
Atunci lucrează la respiraţie.
Goleşte-ţi mintea de tot cu excepţia lui Dumnezeu.
Concentrează-te.
De ce nu mi te alături?
Fiindcă sunt o femeie şi asta este Sfânta Biserică Catolică.
Aruncă asta afară.
Lila, intră. Alex aproape a terminat.
Mulţumesc, dnă Metellus.
Ştiu. Aş prefera să am...
Dl Metellus n-a acceptat noul post?
Ba da.
Ce e grozav este că poate munci de acasă dacă vrea.
Nici nu ştii cum e să îl ai în preajmă.
E un om diferit.
- Bună. - Grozav.
Aproape am terminat. Bine, tată.
Bună ziua, dle Metellus.
Bună, Lila. Voiam să fac hamburgeri diseară.
- Vrei să vii? - S-o întreb pe mama.
Încărcaţi docul trei,
am rămas în urmă cu comenzile de la ora nouă.
Da, uite, Lila.
Pot să fac totul de-aici.
Nu e grozav?
Da.
Grozav.
Încărcaţi docul unu,
nu e timpul pentru o pauză de baie.
Zece minute, te rog.
Vrei să terminăm filmul ăla cu zombi diseară?
Nu.
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania