De ce apostolii i-au lăsat ca succesori pe episcopi?
Pentru ca Evanghelia să fie păstrată în Biserică.
- La ce se referă economia divină? - La lucrarea comună a Trinităţii.
- Definită, sigură, fixă? - Certus, certa, certum.
- A căuta, a cere? - Quaero,
quaerere, quaesivi, quaesitam.
Care este diferenţa dintre ispită şi păcat?
Ispita e o sugestie puternică a păcatului
care vine de la Diavol sau din starea noastră decăzută.
Păcatul e încălcarea conştientă a Legii lui Dumnezeu.
Poţi rezista întotdeauna ispitei?
Da. Dumnezeu nu ne va permite să fim ispitiţi peste puterile noastre.
Să vorbim despre predica ta despre rasă.
Despre dragostea lui Dumnezeu.
Scuzele mele.
Există vreun loc pentru politici rasiale în Biserică?
Există. Părintele Sfânt a declarat:
"Nu putem tolera sau ignora
rasismul sau excluderea în orice formă,
şi totuşi să pretindem că apărăm sacralitatea fiecărei vieţi umane".
Încă un interogator.
Bună, David.
Renee.
Scuze că fac asta aşa, dar am primit cazul ăsta în ultima clipă.
Înţeleg.
Ca avocat al bisericii, mi s-a cerut să chestionez
viitorii preoţi pentru potenţiale riscuri,
aşa că te rog să răspunzi cu cea mai mare sinceritate.
Desigur.
Cunoşti vreo potenţială indiscreţie financiară din trecut
care ar putea afecta imaginea Bisericii?
Nu.
Cunoşti vreo potenţială indiscreţie sexuală din trecut
care ar putea afecta imaginea Bisericii?
Înainte să răspunzi, lasă-mă să clarific.
Biserica nu întreabă
despre toate "evenimentele" tale financiare sau sexuale anterioare,
ci doar despre cele care ar putea plasa Biserica
într-o posibilă poziţie litigioasă.
Atunci răspunsul e... nu.
Bine.
Înainte să intri la seminar,
ai participat la un program pentru dependenţă sexuală?
Da.
A trebuit să te întorci în program?
Nu.
Ce mai faci?
Bine.
Nu te aşteptam să te văd.
Nu mă aşteptam... la asta.
Nici eu nu mă aşteptam.
Monseniorul m-a sunat în ultima clipă.
Pot să te întreb ceva, David?
Faci asta pentru tine sau pentru sora mea?
Ambele.
Asigură-te că o faci pentru tine, doar pentru tine.
Viaţa e prea grea.
Mi-au spus că trebuie să fiu succintă. Ai o întâlnire?
O să-mi lipseşti.
Şi tu.
Iată-l pe părintele David.
Bună, părinte.
Bună, copiii mei.
Mai am încă trei zile, dar mulţumesc.
Bună. Scuze pentru întârziere. David Acosta.
Mitch Otterbean.
Săptămâna Iadului, strigătul primordial.
Vrei să intrăm înăuntru, Mitch?
Nu, nu... aici e mai bine.
Monseniorul a spus că părinţii tăi cred că eşti atacat demonic?
Părinţii mei pot fi puţini melodramatici.
Dar ceva mă... nu ştiu... Bântuie?
Nu literal.
Sau poate da. Nu... Nu ştiu.
- Spune-ne ce se întâmplă. - Bine.
Sunt vegetarian încă de la 14 ani, dar în urmă cu câteva săptămâni,
părinţii mei au făcut un grătar pentru mătuşa mea, Kimmi,
şi am mâncat o friptură întreagă, am înfulecat-o.
Una crudă.
Şi apoi am luat imediat alta.
Nu puteam să mă opresc, şi această senzaţie
nu s-a oprit, şi acum corpul meu cere.
- Carne crudă? - Da.
Studiezi zi şi noapte.
Probabil nu mănânci nimic sau mâncare nesănătoasă?
Corpul tău are nevoie de enzime, nu?
De aceea vrei carne crudă.
Corpul tău încearcă să echilibreze aportul de enzime.
Dar... nu e doar asta.
Am anumite dorinţe.
Nu mai e doar carnea.
Este...
Disecam un cadavru în Clinical Practicum,
când am avut o... reacţie.
Ce reacţie?
Am început să salivez.
Din cauza corpului?
- Dar n-ai acţionat? - Nu.
Şi n-o voi face.
Dar devine tot mai greu, pentru că...
Mă întorc de la cursuri cu formaldehidă
şi cu mirosul de carne putrezită, şi mă fac să visez.
Să visezi? Ce visezi?
Că fug prin Old Keening.
Ce e aia?
O veche secţie de psihiatrie din spatele acestei clădiri.
Au închis-o cu mulţi ani în urmă.
Ceva mă urmăreşte pe holuri.
Ceva întunecat.
Şi nu pot să mă întorc, fiindcă ştiu că dacă o fac mă va prinde.
Alerg încontinuu.
De fiecare dată când visez, e tot mai aproape.
Cumva ştiu că dacă mă urmăreşte, o să cedez eventual.
De cât timp sunteţi colegi de cameră?
De la începutul anului.
Ce e chestia aia?
Ăsta ? Un contor de particule. Caută surse de toxicitate.
Ce sunt astea?
Brăţări autoblocante.
Mitch le-a luat dintr-un magazin de surplus al armatei.
- A început să le folosească noaptea. - Pentru?
Să se lege de pat.
De ce?
Ca să nu încerce să mă muşte.
Bine, deci această dorinţă a lui... acest canibalism, e mai rău noaptea?
Nu. De fapt cred că e mai rău când se întoarce din practică.
Unde anume?
- Ceva? - Nu, încă nu.
Nicio urmă de azbest sau CCA.
Dar tu? Vreun demon, părinte?
Deci o să faci asta tot timpul?
O să-mi spui "părinte"?
Da, da. E mult prea distractiv.
Spune-mi, cum ai de gând să faci faţă celibatului?
Delicat.
Poţi să mă suni oricând vrei,
vin şi te duc cu maşina până în Mexic,
ca să nu trebuie să devii preot.
E bine de ştiut.
Vii diseară, nu?
Ce e diseară?
E petrecerea burlacilor cu Kristen şi cu mine.
O să te îmbătăm.
- Hei. Ăla e sânge, nu? - Da, poate.
Bine.
Ştii, puţini oameni ştiu asta,
dar asta a fost în originalul Vrăjitor din Oz,
în locul cărămizilor galbene.
Ce părere ai?
Cred că dacă e sânge, cineva ar putea fi rănit.
Da, asta categoric e o idee bună.
Probabil vreo farsă studenţească.
"Bântuiala de la 3 dimineaţa."
După petrecere?
- Tu eşti, părinte Acosta? - Eu şi berea.
- Prinde. Eu am băut deja două. - Trebuie să conduc.
Păi...
Surpriză!
Deci asta e petrecerea doar pentru noi trei?
Am crezut că în secret îi vrei pe toţi aici.
- Nu te teme. Nu ţin niciun discurs. - Mulţumesc.
- Pentru părintele Acosta! - Mulţumesc!
Ai văzut tortul?
Deci...
Pot să vorbesc cu tine?
Cine eşti tu?
Un prieten al echipei. Dr. Boggs?
Bine.
Am văzut ceva la ultimul lor exorcism,
şi trebuie să vorbesc cu cineva care n-o să râdă de mine.
De ce crezi că n-o să râd de tine?
Crezi în demoni, nu?
Vrem să mergem pe balcon.
Nu, nu, nu. O să te sinucizi.
Ce-mi pasă? Bine. Du-te.
Asta nu s-ar întâmpla niciodată.
Nu e foarte drăguţ. Ar trebui să-ţi pese.
Ei bine, nu sunt foarte drăguţ. N-aţi observat asta până acum?
- Nu, nu tocmai. - Ce e aia?
Aia?
- Nimic. Nu vreţi să ştiţi. - Ba da, vrem.
Trebuie să ne spui...
- Asta e regula, Ben. - Nu e nimic. Nu e nimic.
E pentru fantome când dorm.
- Ce? - Ben, ai înregistrări?
Ai poze? Te rugăm, le putem vedea, Ben?
- N-o să mai dormiţi noaptea. - Haide.
Bine, bine, vă spun.
Vă spun dacă nu-mi mai săriţi pe pat.
Hai. La o parte.
Chiar vreţi să ştiţi?
- Da. - Da.
- Uneori noaptea târziu... - Da.
- ... sunt vizitat... - Da.
- ... de fantome! - Ben!
- Bine, am terminat aici. - Îmi pare rău.
N-am putut rata momentul ăsta.
V-am spus că n-o să dormiţi noaptea.
E în regulă. Mă bucur să-i văd pe toţi.
- Da. - Copiii tăi par fericiţi.
Da. Nu prea ies din casă.
Eşti bine, David?
E grea numărătoarea?
Nu, doar... Mintea mea trece prin îndoielile ei obişnuite.
Mereu pari să faci ce trebuie, aşa că...
- Da? - Da.
Mai mult decât mine.
Eu doar...
Nimic.
O, Doamne. Copiii mei.
Am examinat fiecare secundă a acelui moment.
N-a fost o halucinaţie, sau un joc de lumini.
A fost ceva acolo.
Crezi în Dumnezeu Tatăl?
Cred în ceea ce văd.
Deci ai văzut o figură, un monstru,
dar o parte din mintea ta a vrut să spună că a fost ce, un joc de lumini,
sau mintea ta hiperactivă creând fantasme?
- Da. - Pentru că ţi-ai dedicat viaţa empiricului,
şi când empiricul te derutează,
trebuie să creezi explicaţii psihologice sau aprobate ştiinţific pentru ele.
Dar dacă "nu a existat" nicio explicaţie psihologică?
De-asta te întreb pe tine.
Nu, mă întrebi pe mine fiindcă vrei să spun ce sunt pe cale să spun.
Nu mai crea ficţiuni ca să-l eviţi pe Dumnezeu.
Asta e concluzia.
Deci acest demon a venit la tine, şi mintea ta vrea
să-l transforme în orice altceva în afară de demon,
fiindcă dacă ar fi un demon, viaţa ar fi înfricoşătoare.
Toată fundaţia vieţii tale ar fi greşită.
Mă întrebi ce să faci.
Dacă vorbeşti serios... îl vezi pe acel bărbat?
E Monseniorul Korecki.
Du-te la el acum şi spune-i:
"Vreau să fiu botezat. Vreau ca Dumnezeu să mă ierte".
Fiindcă dacă n-o faci,
acel demon pe care l-ai văzut te va lua în iad când vei muri.
- Da. Leland. Cum o mai duce? - Mult mai bine.
Acum că exorcistul tău l-a vindecat.
De fapt, voia să se ofere voluntar
pentru o poziţie de supraveghetor în Biserică.
Da, aşa e.
Deşi ştiu că fiica ta, Kristen, nu prea agreează ideea.
După ce vor începe să lucreze împreună, sunt sigură că totul va fi bine între ei.
- Pe cine iubeşti mai mult? - Doamne. Încetează!
- O iubeşti pe Lynn mai mult? - Nu. Despre ce e vorba?
- Miroşi diferit. - Ce?
Părul tău miroase diferit.
Nu ca de obicei. Unde ai fost?
Nicăieri. A ce miros?
Ca pisica aia care a murit anul trecut in curtea noastră.
Cea care a stat prea mult la soare.
Vrei să spui că miros ca o pisică moartă?
Nu, mai degrabă ca un cadavru.
EVIL SEZONUL 2 EPISODUL 13
Ce faci?
Miros a ceva?
Nu. Nu, nu miroşi.
Lexis a spus că miros a formaldehidă, a ceva putrezit.
Ce drăguţ din partea ei.
Sunteţi gata?
Da, e 3 noaptea. Dacă vrei să găsim nişte demoni, e acum sau niciodată.
Mitch a spus că are coşmaruri despre locul ăsta.
Că e urmărit pe scări de ceva întunecat pe care nu-l vede.
Bine, deci ceva întunecat.
Sau vreo dovadă de infestare demonică.
Sigur, dar asta nu înseamnă neapărat...
Băieţi?
- Vin? - E o farsă.
Gustă-l. Vezi dacă-i vin.
Nu vreau să-l gust. Gustă-l tu.
Tu ai spus că miroase a vin, nu eu.
Stai. Tu eşti sigur că e o farsă.
- De ce nu-l guşti tu? - Tu n-ai avut nicio problemă
să-ţi bagi degetul în el, aşa că dacă e cineva care
ar trebui să-l guste, tu eşti ăla.
- Băieţi. - Vrei să-l guşti tu?
Nu.
- Cine sunteţi voi? - Cine sunteţi voi?
Heather. Anul patru, generalistă.
El e Michael, Oncologie.
Ce faceţi?
Fantoma. Trebuie să petrecem noaptea aici.
Dacă vreţi un sertar, sunt trei pe rândul de jos.
O, Doamne. Ne-aţi speriat de moarte.
Şi voi pe noi. Stai.
Poţi să împingi sertarul înapoi?
Bine, asta a fost o prostie.
- Ceva cu contorul de particule? - Nu, nimic.
Bine, lasă-mă să termin evaluarea psihologică,
şi hai să nu mai jucăm jocul ăsta tâmpit cu fantome.
Bine, David?
Bine?
- David?! - Alo?!
David, eşti bine?
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
Nu ştiu ce-a fost aia.
Vreţi să mergi acasă?
Haide.
Ai mai avut viziuni malefice?
Dar asta a fost prima oară
când nu s-a simţit ca o viziune.
Era acolo. Era real.
David, ai un dar.
Poate unul din 100 de milioane de oameni au un dar similar.
Dumnezeu ne deschide o uşă ca să vedem cu adevărat.
Şi prin acea uşă intră durerea şi frumuseţea, urâţenia şi răul.
Acum urmează partea dificilă.
Ce vrei să spui?
Cu cât m-am apropiat mai mult de votul monahal,
cu atât mai reale au devenit viziunile.
Nu mai erau diorame.
Erau lucruri care mă puteau răni.
Şi cred că aceleaşi lucruri vor veni cu hirotonisirea ta.
Vrei să spui că ce-am văzut a fost adevărat?
Întotdeauna au fost adevărate.
Cu cât mai apropiat eşti de Dumnezeu,
cu atât mai mult binele şi răul au o prezenţă corporală.
- Mă pot răni? - Da.
Pe tine te-a rănit ceva?
- Da. - Ce?
Asta e de săptămâna trecută.
Ce a cauzat aia?
O coadă.
Dumnezeule.
De ce fac asta?
Am vrut ca lucrurile să fie normale.
E absurd.
Nu. David, viaţă normală e absurdă.
Aşa sunt lucrurile în realitate.
David.
David!
- Nu miros nimic. - Nici eu, dar fiica mea a zis
că miroseam a carne putrezită.
Da.
Mă gândeam la Iluzia lui Cotard,
dar e doar un miros, nu ceva vizual.
Ar putea avea de-a face cu cât de mult mă ocup cu Dumnezeu,
cu iadul, cu moartea, şi cu tot ce ţine de slujba mea,
dar cred că-mi miroase şi mie.
Te doare spatele?
Un pic. Doar...
Ce prostie!
Ai crede că după toate cipurile pe care le-am inventat,
am putea crea o pernă electrică care funcţionează.
Cunosc un chiropractor bun, dacă vrei.
Nu. Soţia mi-a sugerat să iau o pauză.
Să-mi scriu cartea, să nu mai am pacienţi pentru o perioadă.
Serios?
Da. Doar pentru două luni.
Probabil e o criză a vârstei mijlocii. Nu ştiu.
Poate ar trebui să-mi cumpăr o maşină sport.
Mă uit la ele pe internet şi trec mai departe.
Stai. Pleci?
Doar pentru două luni. Mă întorc, îţi promit.
Trebuie să-mi dau seama care-mi sunt priorităţile.
O să te recomand altui doctor.
Un mic sfat, Kristen.
- Da? - Nu ştiu dacă-ţi dai seama
cât de mult încă mai suferi în urma traumei... întâlnirii tale.
- Uciderea. - Te rog, Kurt. Sunt bine.
Nu, nu cred că eşti.
Această traumă se poate manifesta în moduri diferite.
Chiar şi acest miros pe care îl simte fiica ta.
Lucrurile nu sunt încă cum trebuie în lumea ta, Kristen.
Trebuie să te ocupi de ele.
Ne vedem peste două luni.
Credeţi că există dovezi ale unei infestări diabolice?
Categoric. Cred că ar trebui să efectuăm un exorcism acum.
- Diseară. - Cu Gregory?
Nu. E un idiot.
Vrei s-o faci tu?
Da. Asta nu poate aştepta, Monseniore.
Bine, dar mai întâi îţi cer asta.
Am nevoie de un ultim interviu psihologic cu o înregistrare video
a subiectului solicitând un exorcism.
Îmi cer scuze. E colegul de cameră al lui Mitch.
Hei, Luke. Ce este?
Mi-ai spus să sun dacă se întâmplă ceva.
Da. Ce s-a întâmplat?
Mitch şi-a ros brăţările.
Se îndreaptă spre Keening Hall.
Nu! Opreşte-te! Opreşte-te!
Nu! La naiba, nu! Nu!
Mitch?
Nu vreau... Nu vreau să fac asta!
- Nu vreau. - Mitch, nu trebuie.
Hai, depărtează-te de el.
Nu înţelegeţi! Asta vrea!
- Asta vrea! - Cine? Cine vrea să faci asta?
El!
Hei, hei, hei. Calmează-te.
E în regulă.
David.
David nu e al tău.
E protejat de Iisus, de Duhul Sfânt.
Kanite gari menafisiti mayeti...
Spirite malefic,
în numele lui Iisus, ieşi afară din David,
o creatură a lui Dumnezeu.
Nu-l vei răni pe David! Nu-l vei răni pe David!
Nu-l vei... răni... pe David!
De ce crezi că s-a întâmplat, Mitch?
Nu... nu ştiu.
- Îl cunoşteai pe decedat? - Nu.
Acest simbol de pe capul lui, ce înseamnă pentru tine?
Nimic.
Bine. Biserica vrea să spui
că vrei un exorcism pentru a efectua unul.
Eşti... dispus să faci asta?
Da, categoric. Aşteptaţi.
- Probabil e Luke. - Sigur.
Bună, Mitch.
Leland Townsend. Monseniorul m-a trimis.
Glumeşti.
Bună, Kristen. Ce mai faci?
- Dispari, Leland. - Nu, Kristen. Îmi pare rău,
dar Biserica vrea să observ interogatoriul tău.
- Pe naiba! - Cam grosolan.
Îmi cer scuze, Mitch. Probleme bisericeşti.
Ne scuzi puţin?
- Dispari de-aici! - Nu pot face asta, Kristen.
Ştiu că nu vreţi să fiţi supravegheaţi,
dar voi trei aţi lucrat prea mult timp fără monitorizare.
Aşa. Sună-l pe tăticu'.
- Da. - Monseniore...
Sunt de acord. Vorbesc cu Leland Townsend.
Spune că psihologul tău îl reţine de la o evaluare?
Nu, el o reţine din a efectua
o evaluare psihologică, ca să obţinem permisiunea necesară.
- Leland, te pun pe difuzor. - Kristen, te pun pe difuzor.
- Bine. Care e problema? - Problema este că
Mitch e într-o stare foarte vulnerabilă acum...
Încerc doar să pun câteva întrebări
- în această evaluare nouă... - Stai, stai, stai.
Opriţi-vă, opriţi-vă! Vreau să vă opriţi!
Vreau să lucraţi împreună.
Nu. Monseniore, nu aşa se face. Ea...
Nu lucrez cu un psihopat.
Nu ne putem contrazice fără să ne jignim?
Toţi lucrăm pentru acelaşi scop.
Doamne, ăsta e un coşmar.
Hei, încetează. Monseniore,
- Kristen a aruncat cu un pantof în mine. - Ce-a făcut?
A aruncat cu celălalt pantof în coapsă.
Nu aşa te porţi cu colegii.
- Doamne. Ce mincinos. - Bine, dnă Bouchard,
vreau să-l laşi pe Leland să-şi facă treaba.
- Nu, Monseniore! - David, tu ar trebui să te concentrezi
pe hirotonisirea ta şi să mă laşi pe mine să mă ocup de asta.
Dnă Bouchard, vă rog să vă întoarceţi în parohie.
Mulţumesc, Monseniore. Mă întorc la treabă imediat.
Deci ăsta a fost planul tău tot timpul?
Să te prefaci că ai nevoie de un exorcism
ca să câştigi încrederea Bisericii?
Ţi-am oferit ocazia să lucrezi cu mine, Kristen.
Îmi poţi da copii ale notiţelor tale?
Ce?
Eşti bine, Kristen?
Pari pierdută.
- Ce faci? - Nimic.
Bine. Aruncă-l în mine.
Merit...
Crezi că asta mă va opri?
Nu. Dar o să mă facă să mă simt bine.
Caută ajutor, Kristen.
Ăsta e ajutorul meu, Leland.
Uite-l.
Ăsta era pe cadavrul pe care cineva a încercat să-l canibalizeze azi noapte.
Ăsta e cuvântul.
"Canibalizeze". Asta e.
- Ce? - Doamne.
Măicuţă?
Asta e o hartă a 60 de case demonice,
toate casele lui Satana, de 60 de decenii încoace.
- Bine. - Sunt ca nişte creste familiale.
Şi fiecare casă trebuie să-şi asigure descendenţa.
Înainte ca stăpânul unei case să moară, trebuie să-şi garanteze un succesor.
Cum face el sau ea asta?
Trebuie să fie consumat. Mâncat.
Dar uiţi ce e mai important, Mitch.
Canibalismul nu e interzis
atât timp cât nu consumi o fiinţă vie.
- Vorbeşti serios? - Da.
Uită-te la ritualurile Bisericii Catolice.
Mâncarea trupului, băutul sângelui.
Nu e nimic rău în a imita unul din cele mai sfinte sacramente catolice.
Te rog întoarce-te cu faţa spre congregaţie.
Dragi enoriaşi, să ne rugăm ca Dumnezeu, Tatăl Atotputernic,
să-şi reverse darurile abundente din Rai peste slujitorii Săi,
cei pe care El i-a ales pentru funcţia de preot.
Să îngenunchem.
Vă rog să luaţi loc.
- Cât durează asta? - Doar încă şase ore.
- Glumesc. Aproape s-a terminat. - Haios.
Omniprezenţa Sa se va manifesta dincolo de înţelegerea oamenilor...
Ţi-a dat ceva? Arată-mi.
NARCISĂ
... şi patimile Sfintei Trinităţi.
- Ce înseamnă asta? - Nu ştiu.
- Dar de ce ţi-a dat-o ţie? - Nu ştiu.
- Mamă, nu ştiu. - Ce se întâmplă, Lexis?
- Ce faci? - Nu fac nimic.
- Mă minţi? - Nu.
Atunci de ce s-a purtat ca şi cum te-ar fi cunoscut?
Pentru că a venit o dată acasă cu bunica.
Asta e? Doar atunci te-a văzut?
Lexis, răspunde-mi.
Promiţi că nu te enervezi?
Mă enervez doar dacă mă minţi.
Mi-a spus să nu-ţi zic pentru că doar te-ai enerva.
Vine pe la şcoală.
N-a însemnat nimic.
A spus că îi e dor să vorbească.
A crezut că putem vorbi pe viitor.
Lexis, e un om în toată firea!
Ştiu, dar cred că se simte singur de când a plecat bunica.
Dumnezeule. Lasă-mă puţin.
Sunt atât de obosită.
- Lynn? - Da?
- Lynn, tu eşti şefa, bine? - Bine.
- Sunteţi atât de rele. - Ieşi în oraş?
Da, dar doar câteva ore.
- Mamă, n-am făcut nimic. - Ştiu. Ştiu, draga mea.
- Lasă-mă să văd. - Nu, e al meu.
Ţi-am spus că ai fost rea cu mine.
Vă puteţi uita la Netflix câteva ore!
Computerul e al meu.
Eu vreau să mă uit la computer.
Dacă te bagi în faţa mea, poţi să-l ai.
- Bine. - Am minţit.
Ne uităm la cel despre tigri. Am decis.
- Nu, eu vreau să mă uit la Scarface. - Da!
- Doamne. - Mama nu ne lasă
- să ne uităm la Scarface. - E la fel de rău ca tigrii.
Nu ne uităm la Scarface,
şi nu ne uităm nici la tigri, pentru că mama ar ţipa
- la noi pentru ambele. - Doamne, Laura.
- Ne uităm la Scarface. - Daţi-vă la o parte.
- Nu e loc! - Laura!
Dacă nu-ţi place, nu sta aici.
Bine, nu ne uităm nici la tigri nici la Scarface.
Eu aleg data asta, pentru că niciodată nu ajung să aleg.
Sper să nu-mi deranjezi patul, Lex!
Sper să nu mi-l deranjezi pe al meu!
- Bine. - Deranjează-l, Lexis!
- Doamne. - Îţi dau cinci dolari.
Îţi dau 10 dacă găsesc 10.
Nu trebuie să faci nimic. Doar...
Nu, nu-l atinge. Tu ai ales ultima oară.
Imediat.
Vin.
Calmează-te.
Nerăbdător mai eşti.
Se întâmplă ceva cu mine.
Ştiu. Ţi-e foame. Intră.
Ce trebuie să fac?
Surpriză!
E ziua ta, Mitch, ziua ta adevărată.
Ea este Sheryl. Şi ea e nouă.
La mulţi ani, Mitch.
Asta e prima zi din restul vieţii tale.
Nu trebuie să ai emoţii. Ştiu că ţi-e foame,
de aceea am pregătit un ospăţ.
Începem?
Dacă fac asta, vreau să-ţi aminteşti.
- Ai cuvântul meu. - Aici nu e vorba de cuvântul tău.
Ci despre ceva mult mai real.
Dacă-mi răneşti vreodată nepoatele, îţi tai mădularul.
Cadavrul predecesorului tău. Şi asta.
Cea mai bună parte. E doar a ta.
Kristen. Te simţi bine?
Nu ştiu. Nu ştiu ce să fac.
Copiii mei sunt viaţa mea.
- Eu... - Ce s-a întâmplat?
Leland... a vorbit cu Lexis.
- A... - Intră.
Mai devreme mă pornisem să-l omor.
Ba nu.
Poţi oficia spovedanii, David?
Imediat după ce eşti hirotonosit?
Pot. Ai ceva de mărturisit?
Cum o fac?
Îngenunchează.
- Îţi aminteşti? - Ajută-mă.
Binecuvântează-mă, părinte, căci am păcătuit.
Au trecut... ani, poate 20, de la ultima mea spovedanie.
Astea sunt păcatele mele.
Am încercat din greu să fiu o mamă bună,
să fiu lângă ele când au nevoie de mine, dar...
Şi să fiu o soţie bună.
Vrei să...
Vrei să chem pe altcineva, Kristen?
- Pot să chem alt preot. - Nu.
- Eu... - E în regulă.
Orice ai făcut, Dumnezeu iartă.
Am ucis un om. Am ucis.
Orson LeRoux. L-am omorât.
Îmi ameninţa copiii,
fetele mele, aşa că l-am omorât.
Şi am scăpat nepedepsită. Am scăpat nepedepsită.
Poliţiştii... m-au cunoscut, şi mi-au dat drumul.
Kristen?
- E adevărat totul? - Da.
Şi îţi pare rău? Cu adevărat rău?
Îmi pare rău. Nu vreau să...
Nu vreau s-o mai fac din nou.
- Kristen, îţi aminteşti ruga de căinţă? - Nu.
Repetă după mine.
Doamne, regret din suflet că am păcătuit împotriva Ta.
Îmi detest toate păcatele mele din cauza pedepsii Tale drepte.
Mă decid ferm prin harul Tău
să nu mai păcătuiesc şi să evit ispita păcatului.
Mă decid ferm prin harul Tău
să nu mai păcătuiesc şi să evit ispita păcatului.
- Amin. - Amin.
Prin slujirea Bisericii,
fie ca Dumnezeu să-ţi ofere iertare şi pace.
Te iert de păcatele tale
în numele Tatălui, al Fiului şi al Duhului Sfânt.
Amin.
Kristen.
- Nu-mi pot arăta faţa. - Ba da, poţi.
Nu, mi-e ruşine.
Nu mai ai pentru ce.
Linişteşte-te.
S-a terminat.
Traducerea şi adaptarea: jarvis
ÎN MEMORIA LUI GEORGE GRENIER
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania