Am plecat în spațiu într-o misiune solitară de 13 luni.
Nu m-am întors acasă singură.
Copilul, jumătate om, jumătate extraterestru,
era ceva cum nu mai există pe lume.
Celălalt fiu,
e un android. - Mamă?
A devenit prototipul
pentru o nouă generație de mașinării gânditoare,
numite Humanichs.
Aceste două forme de viață
dețin acum cheia viitorului planetei Pământ.
Dar noi ce rol avem?
Peste 99% din toate speciile care au existat
au fost extincte.
Dacă acum e rândul nostru?
Din episoadele anterioare:
- Nu mi-ai spus numele tău. - Ahdu.
- Cine e? - Fiul meu.
Se cunosc 29 de decese.
Toate femeile au murit din cauza sarcinii accelerate.
Toate duc spre fiul tău.
Tată, sunt însărcinată.
Știu că încă nu mi-ai pus limitatorii?
Lucy a realizat prima crimă hibridă.
Ethan, sunt mama ta.
Nu, ea e.
Cum naiba Gulie Gelineau a rămas cu fiul meu?
- E complicat. - Când lucrurile se complică...
cineva sfârșește lovit de tren?
Descuie ușa!
Nu-mi pasă că câte ori încerci să mă ștergi din memoria lui.
- Sunt mama lui. - Uită-te la tine, Molly.
Ești capabilă să ai grijă de un copil?
Ceva mi se întâmplă. O iau razna.
Nu mă atinge!
- Cine a făcut asta? - Cred că eu.
- Deci așa e... - ADN-ul meu.
Da.
- E un catenă triplă? - Triplă?
ADN-ul uman are catenă dublă, din câte știu.
Eu am fost, JD.
Eu l-am convins să fugă în trafic.
Mă transform.
În ce?
Într-un fel...
ADN-ul meu s-a combinat cu cel extraterestru.
Cred că devin un hibrid între specii.
Cum e posibil?
Poate s-a întâmplat cu sporii când am fost în spațiu.
Poate GSC ți-a făcut ceva.
Sau poate... copilul...
Ai făcut biologie, nu?
Am fost un student de nota 6, acum 30 de ani,
deci nu îmi solicit memoria.
E ceva ce se numește microchimerism fetal.
În timpul sarcinii,
mama și copilul împart celule și ADN.
Celulele fetale pot rămâne în corpul mamei zeci de ani,
alterând sângele și creierul.
Dar dacă copilul nu e uman...
Exact.
Durerile de cap, vocile, apetitul sexual...
acum au sens.
Celulele extraterestre rămase mi-au schimbat ADN-ul de bază.
Și de ce nu-l poți schimba înapoi?
Nu pot pune dacă reacția e reversibila
până nu știu cât de departe a evoluat. Acum...
Trebuie să extragi măduva osoasă.
- Cu asta? - Da.
Nu știu, Molly. Trebuie să mergem la un spital.
Trebuie să fim într-un loc steril.
Nu putem, țin evidente.
Molly, o să te doară.
Nu, am luat ceva de încurajare.
Hai, chiar aici.
Nu mă plictisesc niciodată!
Gata?
Da.
Traducerea și adaptarea: XMylady @ SFZ Team
Conform evaluării mele este în interesul lui Ethan,
să i se permită să petreacă timp cu Dr. Woods.
Și astfel să câștige custodia.
Soțul meu e mort.
L-ai ucis pentru că nu-l puteai avea? Asta ai făcut?
Cele roșii și galbene sunt celule umane.
Și cele albastre?
Hibride.
Gina, rezoluție maximă pe imagine.
E rezoluție maximă, Molly.
Sunt multe celule albastre.
Atâta timp cât mai am celule umane în măduva osoasă
am o armată să ripostez.
Trebuie să ajung la laboratorul de la GSC.
Poate reușesc să creez o genă de blocaj cu sporii...
și să găsesc un mod de a opri celulele străine să se reproducă.
Dar acum poate fi singura mea șansă să inversez reacția
și să-mi recuperez fiul.
- Ethan. - Ce?
Ar fi trebuit să-l vizitez acum.
Stai, stai, stai.
Informația despre accidentul lui John e foarte gravă.
- Nu mă pot gândi la asta cum, JD. - Nu, trebuie, bine?
GSC nu-s prietenii tăi. Tobias Shepherd nu e prietenul tău.
Dacă te întorci la laborator si ei vor afla ce ți se întâmplă...
- Molly, nu vor ezita... - Să mă ucidă, știu.
Așteaptă.
Trebuie să plec.
Te rog, ai grijă.
Sunt Kelsey, lasă mesajul.
Kelsey, e tatăl tău.
Dacă cumva nu-mi recunoști vocea din cele 7 mesaje anterioare.
Îmi pare rău că am lipsit de la programarea la doctor.
A intervenit ceva. Te rog sună-mă.
Bine? Mulțumesc.
- Cine e, Hank? - Molly Woods.
Intercom.
Nu ar fi trebuit să vii până diseară.
Stiu, Julie. S-a schimbat ceva.
Pot să-l văd pe Ethan, te rog?
E în regulă, mamă.
- Descuie ușa, Hank. - Ușa descuiată.
- Bună, Ethan. - Bună, Molly.
Ce s-a întâmplat cu mașina ta?
S-a tamponat.
Pot vorbi puțin cu tine?
Știu că ți-am spus că vom petrece împreună ceva timp,
și o vom face.
Dar mai trebuie să aștepți puțin.
Cum așa?
Sunt...
bolnavă.
Dar încerc din răsputeri să mă fac bine.
Cât timp va dura?
Nu sunt sigură.
Nu-ți amintești, dar...
când am plecat în spațiu
chiar îți făceai griji că n-o să mă mai întorc.
Și ți-am promis că o voi face.
Și mi-am ținut promisiunea.
Și îți promit,
că mă voi întoarce.
Asta înseamnă că rămân cu Julie?
Da.
O să aibă grijă de tine până când mă fac mai bine.
Bine?
Hibrizii au evoluat.
Biologia lor celulară e foarte adaptabilă.
Se pare că și-au dat seama
că le-am luat urma prin imagistica termală
și și-au crescut temperatura nucleului de la 29 de grade la 37 de grade.
Imitând oamenii și ascunzându-se la vedere.
Dacă seamănă cu noi, simt ca noi,
cum au putut Humanichs să facă distincția?
Lucy.
Numele meu e Lucy.
Mă puteți întreba direct pe mine.
Bine, Lucy.
Explică-le cum ai putut
să faci diferența dintre hibrid și om.
Toți știm că hibrizii seamănă exact cu oamenii.
Ar putea fi oricare dintre noi.
Eram într-o sală aglomerată,
la fel ca asta,
scanând oamenii.
Așa cum o fac acum.
Temperatura corporală a tuturor era 37 de grade, cu greu.
Dar, vedeți...
era un domn.
Și era diferit.
Emitea unde delta
pe care creierul oamenilor le emit doar când dorm.
Și tipul ăsta era foarte treaz.
Când am fost convinsă că e hibrid știind că timpul este esențial
am luat decizia să-l elimin.
Și a fost decizia corectă, Lucy.
Mulțumesc.
În ultimele săptămâni hibrizii s-au dat la fund.
Nu știm ce fac.
Dar știm că sunt acolo,
înmulțindu-se, rapid.
Se pot infiltra și manipula mintea.
Am mai ucis și vor mai ucide.
Și oamenii sunt fără apărare în fața lor.
Cât de repede, alți Humanichs, ca Lucy sunt gata de luptă?
Imediat, dle.
Și virusul, Toby?
Credeam că Dr. Woods ne ajută.
Președintele e foarte îngrijorat după cum știi.
Am noutăți pentru președinte...
referitoare la Dr. Woods,
GSC nu e prietenul tău.
Tobias Shepherd nu e prietenul tău.
Întoarce-te la laborator și vor afla
ce se petrece cu tine.
Molly, nu vor ezita...
- Să mă ucidă! Știu. - Molly.
Iată-te!
Trebuie să vorbim. E important.
Te-ai depășit pe tine, Lucy.
Ce s-a întâmplat?
E Molly, mama lui Ethan.
Ce e cu ea?
Nimic.
După cum știi, au fost îngrijorați că te-am băgat in echipa de virus.
Eu te-am protejat, am crezut în tine.
Și nu m-ai dezamăgit.
Felicitări.
Pentru?
Nate a preluat cercetările tale și le-a continuat.
Am finalizat virusul, Molly.
Sigur?
Da.
Când va fi multiplicat?
Ne pregătim de producția în masă.
Mulțumită ție,
o să-i terminăm definitiv pe hibrizi.
Noroc.
La naiba.
Ești chiar nemernic, știai?
Și eu mă bucur să te văd, dnă Judecător.
Dorothy.
Dnă judecător e mai potrivit.
Nu știam că încă mai ai cheia.
N-o mai am, Kelsey mi-a dat-o pe a ei.
M-a sunat supărată de la cabinetul doctorului.
Pentru că tatăl ei îi promisese
că va veni la consultația cu ultrasunete,
și apoi n-am mai apărut. - Da.
Am dat-o în bară, știu.
Îți spun un singur lucru, ești perseverent.
Ai lipsit de la petrecerile aniversare, recitalurile de la școală.
- Am renunțat la Crăciun, dar... - Dar...
A venit la mine prima dată. Și nu la tine, asta e!
A venit la mine prima dată. Și nu la tine!
Și asta te-a înfuriat foarte tare.
Nu, ce m-a enervat foarte tare
e faptul că ți-a mai dat o șansă și tu ai ratat-o.
Eu știam asta, dar ea nu știa.
Copiii nu renunță.
Momentan sunt implicat în ceva și nu ot explica.
Lasă-mă să ghicesc, viețile oamenilor atârna în balanță.
Soarta omenirii e în joc.
- Și dacă spun da? - Nu fi nesimțit.
Poftim.
Nu, spune-i lui Kelsey s-o țină în caz că are nevoie.
Nu va exista "pentru cazul în care va avea nevoie".
M-a rugat să ți le înapoiez și să-ți spun să n-o mai suni niciodată.
Stai puțin.
Fiica noastră e însărcinată.
Dumnezeu știe unde e tatăl. Nu are pe nimeni.
Are nevoie de noi, de amândoi.
Se pare că fiica ta nu crede asta.
Ai grijă.
- Super călătorie. - Julie mi-a luat-o.
Cineva se simte vinovat.
Cum adică?
Când oamenii greșesc,
îți cumpără lucruri ca să uiți.
Cel mai vechi truc din lume.
Ethan, știi să ții un secret?
Sigur.
Azi am făcut mulți oameni fericiți.
Și datorită acestui lucru
Julie o să facă mai mulți roboti Humanichs.
În curând vom fi mulți.
- Cum ți se pare? - Bine.
Bine? E super!
Familia noastră se mărește, frățioare.
- Nu pari foarte fericit! - Sunt fericit.
Doar că...
nu-ți pasă pentru că petreci după-amiaza cu Molly.
De fapt, nu.
Am amânat.
De ce?
Nu se simte bine.
Asta ți-a spus?
- Și tu o crezi? - De ce ar minți?
Oamenii, e in ADN-ul lor.
Nu te-am învățat nimic?
Câți?
100.
- Anna, nu putem face asta. - Programul lui Lucy e gata.
Trunchiurile sunt gata, tot ce trebuie să faci...
Nu-i putem lansa fără testele inițiale. Aste cere timp.
Julie, maturizează-te.
Asta nu e o lansare de produs, asta e război.
- Cu un inamic foarte complicat. - Înțeleg.
Dar John a inițial testele de protocol cu un motiv.
- Niciodată n-ar fi... - Dar John nu e aici, nu?
Dacă ai fi puțin mai deschis
ne-am relua viața împreună.
Julie, n-avem o viață împreună.
O să-l găsesc pe Ethan și o să opresc chestia asta.
- Da. - Sunt Julie.
Cred că am stricat lucrurile.
Ia-o de la început.
Mă ocup eu.
Angajatul 347 solicita acces.
- Codul de securitate, vă rog. - 11227 D.
Îmi pare rău. Codul nu mai e valabil.
Ce faci?
Trebuie să intru.
Am nevoie de spori. Care e codul?
Sporii nu mai sunt.
I-au luat să producă virusul.
Unde e secventa ADN?
E copiată. De ce?
Nu poți face asta.
Data secrete sunt copiate pe un drive neautorizat.
V-am spus, nu puteți face asta.
_
Copiere anulată.
Vă rog obțineți autorizația.
Bună, am nevoie de Securitate.
Dr. Woods, opriți-vă. Trebuie să vă verificăm buzunarele.
Îmi pare rău, dar am întârziat la o întâlnire.
Dr. Woods.
- Molly? - JD, sunt eu.
Sunt în bucluc.
Bine, ai declanșat niște alarme
și ai făcut hocus-pocus cu gardienii.
N-am făcut-o special, JD.
Nu mă pot controla.
- Cel puțin ai scăpat de mașină? - Da.
Mi-am spart telefonul. Am luat 2 autobuze sa ajung aici.
Crede-mă, n-am fost urmărită.
Asta nu înseamnă că nu te mai caută.
GSC are un virus să omoare hibrizii.
Și îl vor elibera.
- Voi muri. - Hei.
Nu vorbi așa.
N-o să mori, cât timp te protejez eu.
Promit.
Bine, hai.
A zis de ce voia sporii?
O știi pe Molly. Nu prea e vorbăreață.
A început să descarce informații pe drive.
Orice informație poate fi esențială?
Depinde ce face cu ea.
Dacă iese în presă, da.
GSC îți va căuta mașina. Imediat ce Shepherd își dă seama
o va căuta și pe a mea.
Dar nu vor căuta ăsta.
E a ta?
Un tip îmi e dator o favoare.
Molly, care e planul?
- Fără spori... - Te-am văzut făcând un test ADN
cu două agrafe și o sticlă de iod, nu?
Dacă cineva își poate da seama tu ești aceea.
Am nevoie de o pereche de gene
și nu le pot lua decât de la fiul meu.
- Extraterestrul? - Da.. Am nevoie de ADN-ul lui.
Și știu că e aici, pe undeva.
Bine, ca să știi, nu pot băga "undeva" pe GPS.
Bine.
Când a apărut în apartamentul meu.
Am știu că vă va veni înainte să ajungă,
și cumva el știa că voi fi la bar.
Deci...
Dacă hibrizii au vreun fel de legătura psihică?
Bine, este un "dacă" uriaș, Molly.
Mi-a trimis un mesaj, JD. Am auzit voci,
și asta trebuie să însemne ceva.
Și acum mai aud voci,
care îmi spun să pun prelata înapoi pe mașină.
Multe specii comunică fără cuvinte.
Liliecii, furnicile, delfinii.
Tot ce trebuie să fac e să-mi dau seama cum să găsesc semnalul.
Cred că mergem la plimbare.
Arderea activată.
Te simți bine?
Upload-ul va dura câteva ore.
Hai să-ți arăt ce am făcut.
- A.I., vizualizare pe ecran mare. - Deschid ecranul mare.
100 de Humanichs gata pregătiți fizic.
Și tot ce au nevoie e algoritmul tău neuronal.
Stai.
Memoria mea experimentală va intra în toți acei Humanich?
Când am creat programul
fiecare Humanich era conceput să fie unic.
Să învețe din propriile experiențe.
Ca Ethan.
Din cauza amenințării extraterestre planul s-a schimbat.
- Și tu te-ai dovedit eficientă, deci... - Voi rămâne tot eu?
Toți vor fi ca mine?
Experiențelor lor îi vor face unici, dar...
la bază au algoritmul tău,
te au pe tine.
Fericiții!
Bine, ești gata?
Căile neuronale s-au activat.
Începem upload-ul.
Ce ai găsit?
Dle, am căutat în profunzimea sistemelor.
JD Richter pare că nu există.
Nu sunt înregistrări telefonice nicio achiziție imobiliară.
Mașina lui nu are sistem de urmărire.. A fost dat dispărut în acțiune.
Este de la Patrula Specială, e polițist. Ar trebui să-l găsească, nu?
Când i s-a luat licența, trebuie să fi șters evidențele.
Am tot condus de ceva vreme.
Recepționezi ceva, vreun indiciu de semnal?
Nu.
Poate..
O fac greșit. Nu știu.
Bine, cum altfel mai trimiți un mesaj?
Avem codul Morse, semnale cu fum...
mesaj într-o sticlă?
Sau...
drive-ul de grafen.
Ei mi-au trimis un mesaj...
poate trimit unul înapoi.
- Ce e asta? - Documentele mele de la GSC.
Am găsit un mesaj codat în ADN-ul lor.
Asta e.
Asta e informația codată din rebuturi.
Au trimis un mesaj de pe planeta mamă.
- Ascultă. - Ce spune?
"Ajută-mă."
Am un joc frumos pe care-l putem juca.
În curând îți vei întâlni sora.
Ethan?
Ce ai acolo?
Te căutam.
Putem vorbi puțin?
Despre ce?
Despre ce s-a întâmplat cu Molly.
Știu că lucrurile sunt foarte confuze.
Și vreau să știi că te iubesc.
Și Molly te iubește.
Nu știu ce ar trebui să spun.
Spune ceea ce simți.
M-ai programat să nu simt.
Nu e adevărat.
Și pot reseta oricând programul așa cum era.
Poți simți din nou vechile sentimente,
amintirile cu Molly.
Dacă asta vrei.
Și să simt durere?
Uneori durerea e bună dacă asta înseamnă că ajungi să cunoști adevărul.
Deja îl știu. Molly nu poate avea grijă de mine.
Doar dacă și asta nu e o minciună.
- De ce ar minți? - Tu ai mințit.
Cred că asta fac oamenii, nu?
Pot să le iau acasă? Le pot folosi să-mi repar vechea mașina.
Atunci voi avea două.
Sigur.
Bine, am ajuns.
E cel mai înalt vârf pe o rază de 80 de km.
Nu știu biologie,
dar știu că la frecvența radio cu cât mai mare e altitudinea
cu atât mai puține sunt interferențele.
Sper că mă ascultă.
Bine, lasă-mă să mă uit.
Hai, suntem prieteni. Ridic-o.
Bine.
Molly, s-a infectat.
Trebuie s-o curățăm și să punem alt pansament.
Bine.
Te avertizez: o să te usture.
Ți-am spus.
Doamne.
Pare că știi despre ce vorbești.
5 la biologie dar 10 cu felicitări la situații urgente în luptă.
Bine.
Văd că ai adus cu tine multe din al doilea Kuweit.
Stații radio, primul ajutor.
Ce mai ai?
Nimic folositor.
Lasă-te jos! Vin!
JD!
Ești bine?
Da.. sunt bine.
Nu se întâmplă nimic.
Poate e ca un puzzle de cuvinte încrucișate.
Știi, când rămâi blocat la un cuvânt
te uiți într-o parte și răspunsul îți vine în minte?
- Rezolvi cuvinte încrucișate? - Nu.
Ai fost sus acolo, nu?
13 luni.
Am primit primul telescop când aveam 7 ani.
Eram obsedată de el.
Știam că mai trebuie să fie ceva, acolo.
Ai grijă cu ce-ți dorești...
Cum era?
Acolo sus, singură?
A fost mai bine decât m-am gândit.
Nu trebuia să mint acolo sus.
Nu trebuia să...
să pretind că sunt altcineva.
Puteam doar...
să exist.
Te invidiez.
Îmi doresc doar..
Să exist.
Am dat greș ca tată.
Nu.
Așa te vezi tu pe tine.
Dar nu așa te văd eu.
Cum mă vezi?
Văd...
un tată bun, iubitor.
Un domn.
Cred că prima dată când cineva a folosit
cuvântul "domn" să mă descrie.
Păi...
asta pentru că nu văd dincolo de aparențe.
Dar eu văd.
Și ești încă aici.
Da..
Dar la fel și tu.
Da..
Ce e?
E Ahdu.
Știu unde e.
Dacă mi-ai fi spus acum 2 luni
că mă voi împrieteni cu un astronaut care caută extratereștri
aș fi spus că ești nebună.
Acum două luni, eram nebună.
Ne plimbăm prin pustietate de ore întregi.
Ești sigură de asta?
Da..
Bună.
Te așteptam.
Credeam că căutăm un singur om.
Nu eram chiar pregătit pentru "Nația Extraterestră".
Nu cred că te vor răni
așa că pune arma deoparte.
Nu crezi?
Ai venit.
Bine ai venit acasă.
Avem câteva minute până revine.
Care e marele secret?
E Spyder. E frățiorul nostru.
Tu l-ai făcut?
Impresionant.
și privește...
are o cameră.
Spyder poate spiona oamenii
când ești deconectat. - Și ghici ce?
Mai am piese pentru alți câțiva Spyderi. Atunci familia noastră va fi și mai mare.
Și îi putem spiona pe toți.
Tu ești adevărata mea familie, Lucy.
Vreau să fiu soldat ca tine.
Într-o zi vei fi.
Între timp, construiește-ți armata și eu o voi construi pe-a mea.
Știam că ne vei găsi...
odată ce vei fi aflat adevărul.
Nu e ușor.
Știi ce mi se întâmplă, nu?
Întâlnirea de la bar nu a fost întâmplătoare.
Ai fost atrasă de mine.
- Suntem la fel. - Nu.
Nu suntem la fel. Și nu vreau să fim la fel.
- Mulțumesc, Terra. - Cu plăcere, tăticule.
- E... - fiica mea, da.
Trebuie să vorbim, Ahdu.
În particular.
Hei.
Sunt jucăriile tale acelea?
- Da, vrei să vezi? - Bineînțeles.
Mă găsești aici.
Am nevoie de o mostră din ADN-ul tău.
Sângele tău.
Doar așa îmi pot da seama
dacă pot face reversibil ceea ce mi se întâmplă.
- De ce? - De ce?
Pentru că nu sunt eu.
Aud voci în mintea mea.
Am dorințe care nu-mi aparțin.
- Aproape am ucis un bărbat. - Încerca să te rănească?
- Nu mai e important. - Dar nu asta fac oamenii?
Nu așa reacționează la pericol? Nu asta faci acum?
Te rog.
Ethan are nevoie de mine.
Doar așa se poate.
Foarte bine.
Nu ești deloc curioasă?
De ce vrei să fugi de ceva ce nu înțelegi încă?
Știu ce ești.
Stiu ce fac ei, toate acele femei.
Ce crezi că nu înțeleg?
Dacă ai știi adevărul, nu ți-ar mai fi teamă.
Ai fi uluită.
Ești dispusă să înveți?
Ea e mămica, el e tăticul, și el e copilașul.
Ce face mami? Doarme?
Nu, e moartă.
Ajută-mă, ajută-mă.
- Pleacă de lângă ea. - Oprește-te.
Acum înțelegi.
Da, îmi pare rău.
- Îmi pare rău pentru pierderea ta. - Pierderea lui?
Ce zici de pierderea noastră? Și acele femei moarte?
N-a fost intenția noastră să vă facem rău.
Până aici cu bunele intenții.
- Molly, hai să plecăm de aici. - Stai.
Pot să-ți arăt ceva?
Te rog?
Asta îmi place, dacă ai putea să obții asta...
Anna. Pot vorbi puțin cu tine?
E vreo problemă?
Upload-ul e complet.
Aș spune că merităm o băutură.
Nu vreau băutură, vreau răspunsuri.
Despre moartea lui John.
Despre ce vorbești?
După ce a plecat de la Humanichs în noaptea aceea...
te-am sunat și mi-ai spus să nu-mi fac probleme
și că te vei ocupa tu. Și...
20 de minute mai târziu, era mort.
Mă acuzi de crimă?
Spune-mi că n-ai făcut-o.
- Că noi n-am făcut-o. - Julie, a fost un accident.
- Unul foarte convenabil. - Dar totuși un accident.
Avem mâinile curate.
Oprește-te cu teoria conspirației și întoarce-te la treabă.
Acuzații ca asta pot avea repercusiuni.
Și asta ce e?
E un memorial.
Să comemorăm fiecare viață umană sacrificată să ne salveze.
N-am înțeles că însărcinarea oamenilor poate provoca moartea.
N-am venit să ucidem, am venit să supraviețuim.
Să reclădim.
Uneori "îmi pare rău" nu e suficient, și asta e una dintre acele dăți.
De acord.
Decesele sunt de neiertat.
Dar am reușit să evoluăm.
Evoluați? Cum?
Procream fără să facem rău oamenilor.
Nașterile hibrizilor nu mai provoacă moartea mamelor.
De aceea nu s-au mai înregistrat decese.
Molly, nu știm dacă e adevărat.
Nu știu ce doresc.
Vrem să coexistăm.
În pace.
Ți-am spus că trebuie să alegi.
Acum e vremea.
Doar nu vorbești serios, Molly.
Sunt oameni, pentru Dumnezeu, sunt oameni pașnici.
Nu putem lăsa GSC să dea drumul virusului.
- E genocid. - Bine deci...
hibrizii trăiesc și apoi?
Învățăm să coexistăm.
Ce ți-a făcut?
Ce ți-a arătat?
- Istoria lor... - Ce e cu ea?
Erau o societate pașnică pe planeta lor,
amenințată cu extincția de un virus.
Sporii au fost trimiși ca să găsească o gazdă potrivită.
Atunci m-au găsit pe Seraphim.
Molly...
Îți pot afecta mintea, percepția.
De unde știi că ceea ce spune e adevărat?
- Pentru că sunt una din ei. - Nu, nu ești.
- Ba da, ai văzut catena triplă. - Nu, ești infectată cu ADN-ul lor.
Hai.
Am obținut ceea ce am vrut. Avem ADN-ul lui Ahdu.
Să plecăm de aici și să ne întoarcem la laborator.
Nu, ceea ce voi face...
e să-i explic lui Shepherd.
- În mod oficial, ești nebună. - Uite.
Vindecată.
Mă vindec mai repede. Gândesc mai repede.
JD, aici avem de-a face cu evoluția.
Supraviețuirea celor mai potriviți.
Ceea ce trebuie să facem e să-i observăm,
nu să-i omorâm!
Nu, vorbim despre extratereștrii, Molly.
- Care sunt parțial umani. - Și parțial nu!
Nu cred că înțelegi cât e de periculos.
Îmi pare rău, JD.
Dar nu pot fi parte din măcelul copiilor inocenți,
cu un virus creat de mine.
Dacă tu nu faci nimic, și nici eu,
vor muri.
La fel și eu.
Ce zici să luăm niște pizza în drum spre casă?
Da, dacă vrei. De ce Lucy nu poate veni cu noi?
Pentru că eu abia te mai văd și pentru că îți place pizza.
Și lui Lucy, îi place pizza.
- Etajul, te rog. - P2 parcare, te rog.
Mulțumesc, Otis.
- Otis, de ce urcăm? - Nu urcăm, Julie.
Ba da, mergem în direcția greșită, Otis.
Oprește!
Oprește, Otis!
E ciudat.
Oprește-te. Comanda de urgență! Oprește-te!
Oprește liftul! Oprește-te.
Oprește-te.
O seară bună, Julie, și să conduci în siguranță.
- Ești bine? - Da.
Sunt elefanți africani. Vrei să știi de ce?
Pentru că mama și tata..
Ce crezi?
Cred că ne-am găsit noul lider.
E vremea să vorbim.
Cum naiba ai intrat aici?
Arma asta spune că nu răspund la întrebări.
Cauți asta?
Da, am dezactivat micul buton de panică.
Frumoasă mașină, foarte performantă.
Unde mergem?
Ce-ar fi să conduci?
Fiul meu era așa puternic.
Așa fericit.
Credeam că e un dar de la Dumnezeu.
Dar un copil născut normal după doar 2 luni de sarcină?
Trebuie să fi știut, că nu era ceva normal.
De ce n-ai spus nimănui?
Ești nedocumentată.
Apoi ce s-a întâmplat?
A crescut așa repede.
Înainte să-mi dau seama, deja vorbea.
Vorbea.
Într-o zi l-am văzut stând în fata ușilor
privind pe fereastră la nimic.
A zis, "mămico...
mă cheamă.
Trebuie să plec."
- Și apoi a plecat. - Cine îl chema?
Diavolul.
Ia loc.
Bună, Toby.
Ai vreo idee în ce situație m-ai pus?
V-ați pus?
Nu e așa bine să fii în scaunul fierbinte, nu?
- Asta e răpire. - Nu, nu e.
E o negociere.
- Încă mai ești furios pe situația asta? - Da..
Odată ce se trezesc, familia mea va fi și mai mare.
- Familia ta? - Da..
Lucy e sora mea,
ceea ce face toți Humanichs ăștia noi frații și surorile mele.
- Și eu ce sunt? - BPU..
- Ce anume? - Cel mai Bun Prieten (H) Umanich.
Nu m-ai mințit niciodată și nici nu m-ai reprogramat.
și nici părăsit.
N-o voi face niciodată. Tu ești BPU al meu.
Cel mai Bun Prieten Uman. Te iubesc, amice.
Lucy!
Am fost eliberată de la diagnoză.
Au spus că ai intrat online. Pot vedea?
Da, sigur, Eram pe cale să-l dăm afară pe tipul ăsta.
Ce păcat că Julie e în D.C.
- Lipsește de la culesul roadelor muncii ei.
- Și ție ți-e dor de ea.
Nu vorbim despre mine, vorbim despre tipul ăsta.
N-are nume?
Nu, nu încă. Vrei să faci onorurile?
Lucas.
Numele lui e Lucas.
Bine, s-o facem.
Bună, Charlie.
Lucy.
Ethan.
Bună, Lucas.
Ce propui mai exact?
Pacea, coexistența.
Coexistența cu hibrizii înseamnă sfârșitul rasei umane.
- Extincția. - Poate nu.
Poate...
e un nou început.
Nici măcar nu ne-am gândit la posibilități.
Ce posibilități?
Sunt mai inteligenți decât noi, se vindecă mai repede.
ADN-ul lor ar putea conține un glonte medical.
Îți controlează gândurile,
te determină să faci ce vor ei.
Putem discuta pro și contra toată ziua, Molly
sunt totuși o amenințare. - Nu mai ucid femei.
- Au evoluat. - Da..
Se vor ascunde în pământ undeva și evident, tu știi unde.
Toby, hai.
Sunt jumătate umani, pentru Dumnezeu. Sunt femei, sunt copii.
Poți să vezi imaginea de ansamblu?
La naiba, Molly!
Ce vrei să fac eu?
Nu există niciun univers...
unde are sens lucrul ăsta cu excepția ta.
Stai jos, dle General.
Nimeni n-a spus că vă puteți ridica.
Bine, uite, Toby.
Tot ce-ți cer să faci e să...
organizezi un fel de conferința de pace.
Poți vedea cu ochii tăi cine sunt,
înainte să eliberezi un virus care-i va distruge.
E mai mult decât genocid.
Toby, te rog.
M-ai pus să mint în Congres.
Dacă le-aș spune adevărul?
Că știai despre așa-numita invazie
și ai ascuns informația.
E cuvântul tău împotriva mea.
Aș trece de testul poligraf în două secunde.
Vei și discreditat, îți vei pierde gradele, onoarea.
Totul.
Cum te contactez?
Ai 24 de ore să vorbești cu oamenii tăi.
Apoi vom lua legătura.
- Toby, unde naiba ai fost? - Trebuie să formăm echipa.
Mai întâi trebuie să vezi ceva.
Poți să-mi spui ce i-ai spus asistentei?
Ce ți se întâmplă?
Părul și unghiile...
cresc așa repede.
Aud voci ciudate în minte
care nu se opresc să-mi spună să fac lucruri rușinoase.
Credeți că fiul meu e un demon?
E demon?
Spuneți-mi!
- Cine e? - Mei Fong. Emigrant ilegal.
Nate a fost cu ea în Faraday până acum.
Rulează un circuit de mulți proiecte o întreagă secvență exome.
- Și un extract de măduvă. - Bine.
Trebuie să aflăm exact ce i s-a întâmplat.
Ce facem aici?
Adunăm informații pentru zile negre.
Deschide naibii ușa.
- Bine ai revenit, dle Richter. - "Deschide naibii ușa"?
- Asta e parola? - E ușor de ținut minte.
Bun, trebuie să luăm kituri de noapte, filtre de apă și pachete solare.
Chiar crezi că avem nevoie de toate acestea?
Tobias Shepherd e în stare de orice.
Și sunt pregătit pentru... pentru orice.
Nu e rău, JD.
E...
- E complicat. - Complicat?
Asta e cuvântul ca să-l descrii?
Complicat.
Dr. Woods crede că hibrizii eu evoluat..
și că nu mai reprezintă o amenințare.
A solicitat o întrevedere..
Să stăm de vorbă cu ea și fiul ei...
și să găsim un mod de a coexista în pace.
Nu va fi nicio întrevedere.
Nu voi fi omul care va prezida extincția în masă.
Avem virusul. Avem roboții Humanichs.
- Asta se termină acum. - Și Dr. Woods?
Dr. Woods a ales de partea cui este.
E de partea inamicului.
O vom considera inamic.
De unde știi că nu suntem urmăriți?
Jeep-ul nu poate fi urmărit prin satelit,
mulțumită câtorva invenții făcute de Ray pentru mine.
Bine, uite...
Știu că nu suntem pe o autostradă principală...
dar ai observat că de câțiva kilometrii
n-am văzut pe nimeni?
Nicio mașină, niciun om...
Nimic...
Da.. Am observat.
Unde sunt toți?
Cu știrile șocante asta afectează toată regiune.
Există o celulă teroristă printre noi, care au arme biologice.
Situația de Urgență de nivel roșu va rămâne in vigoare pentru 72 de ore.
Presupușii teroriști au fost identificați ca fiind fosta astronaut
și angajată a GSC, Dr. Molly Woods
și veteranul de război din al doilea Kuweit dezonorat.
- James Daniel Richter... - Ne-a distrus credibilitatea...
înainte s-o distrugem noi pe-a lui.
Prietenul tău "complicat"..
Ne-a făcut cei mai căutați oameni din lume.
Îți amintești de Paris?
Îmi amintesc când urcam în turnul Eifel
și când mă plimbam pe Champs-Élysées.
- Ploua, dar... - Era o femeie bătrână drăguță...
- Și mi-a dat umbrela ei. - Avea o gaură în ea.
- Eram udă leoarcă. - Eram ud leoarcă.
Deci toți avem aceleași amintiri?
Da, Lucas și Lucy, împart aceeași programare neuronală.
- Toți au asta. - Amintirile noastre au fost instalate.
Nu am avut luxul de a învăța din experiență, ca tine.
Dar vreau să am amintiri cu amândoi.
Bine, deci...
Hai să creăm unele acum. Doar noi trei.
Charlie, ne faci o poză cu cubul meu Pyxis?
Da.
Ce e asta?
E un loc unde oamenii își păstrează cele mai importante amintiri.
Un fel de album foto de modă veche dacă-ți plac lucrurile astea.
"Data expirării"
Lucy, întoarce-te, zâmbește.
Scuze, hai s-o facem.
Toată lumea, "Păsărica!"
Ce se petrece?
Suntem într-o situație de urgentă.
Ce înseamnă?
Înseamnă că momentan nu plecăm nicăieri.
Shepherd ne-a trădat.
Te caută, și pe noi, la fel.
- Trebuie să stăm ascunși. - Nu vrem să ne ascundem.
Vrem să trăim și să umblăm prin lume liberi.
Nu vreau să fiu eu emisarul veștilor proaste
dar sunteți departe de asta.
Toți suntem, în momentul de față.
JD are provizii și alimente.
Este fost militar și ne poate ajuta cu apărarea.
Cel puțin te pot ajuta să securizezi zona.
Nu.
Nu primim ordine de la unul din ei.
Scuze, tu cine naiba ești?
El e Ares. JD. Molly.
Mi-am pus fundul la bătaie pentru voi oameni buni.
- "Oameni buni." - Mama noastră crede în el.
Mama ta... nu știe în care tabără e.
Aici nu e vorba de tabere.
E vorba de supraviețuire.. pentru noi toți.
Nu vom supraviețui aici. Ar trebui să plecăm acum.
Să ne împrăștiem în orașe
să ne răspândim până când vom avea vreo șansă.
- Apoi să-i lăsăm pe oameni să decidă... - Ce să decidă?
Dacă vor să trăiască în lumea noastră.
Sau să moară în lumea lor.
Credeam că vrei pace.
E nevoie de două părți pentru pace, nu-i așa?
Bine, sunt 5 state in situație de urgentă.
Oricine pleacă de aici, vor fi vânați, capturați și uciși.
Și dacă stăm aici suntem ținte sigure.
Dar ei nu știu unde sunt țintele.
GSC are un virus...
care ne poate omora pe toți.
Străzile sunt goale acum.
Unul să părăsească tabăra, doar unul...
ca o să-i aducă pe GSC direct la noi.
Dacă așteptam să termine starea de urgentă ne va fi mai ușor să ne răspândim.
Sunt doar 72 de ore.
Vom rămâne aici, până atunci ajută-l pe JD să securizeze perimetrul.
Dacă asta e decizia ta, frate.
Molly!
- Terra. - Te-ai întors.
Desigur.
- Bună. - Bună.
Ai aflat cât timp vom sta aici?
Am primit un permis special.
- Plecăm acasă diseară. - Asta e bine.
Ethan a întrebat dacă Lucas și eu putem petrece noaptea cu voi.
- I-am spus că tu decizi. - Nu. Lucas nu e pregătit.
Trebuie să-l deconectez aici.
Bine, și eu?
Cu plecată Julie la Washington, e singur.
- Și tu la fel. - Eu? Nu, sunt bine.
Da, pentru Ethan? Sigur, de ce nu?
Charlie...
Am găsit lista de verificări pentru Humanichs.
Ce înseamnă data expirării?
N-ar fi trebui să tragi cu ochiul...
N-am tras cu ochiul.
Mă uitam.
John Woods a specificat clar
că dorea ca roboții Humanichs să aibă experiență umană,
așa că a creat un program astfel încât ei să expire.
Adică...
să moară.
Și oamenii mor.
E cursul vieții.
E ceva ce ne definește.
Pentru a face roboții mai umani, era logic să construim...
un punct terminus.
Pentru mine nu e logic.
Oamenii trebuie să moară, noi nu.
Dacă vreți să semănăm mai mult cu voi atunci dați-ne aceleași drepturi.
Lăsați-ne să ne trăim viața înainte să murim.
Îmi pare rău că ai aflat așa.
Știu că e greu de acceptat.
Ai reacționat așa cum ar fi făcut-o un om.
Pentru că sunt mai umană decât crezi, Charlie.
Aș fi vrut să înțelegi asta.
Crezi sau nu, ADN-ul lui Mei Fong are un fel de...
a fost transformat într-o catenă triplă.
În concluzie, vrei să spui, că femeia aceasta e un hibrid?
Va fi, în curând.
Un accident de microchimerism,
credem că a existat un transfer placentar
de celule extraterestre în timpul sarcinii.
Se întâmplă fiecărei femei care supraviețuiește nașterii unui hibrid?
Nu știu.
Mei are un marker-ul genetic rar numit "Kilimanjaro Allele".
Poate e motivul pentru care se schimbă și ceilalți nu.
Verifică marker-ul prin data de baze a angajaților.
Mai e doar o persoană cu aceeași anomalie.
Molly Woods.
Poți opri transformarea la această femeie?
Poate cu un transplant de măduvă, dar...
- Ar putea s-o ucidă. - Fă-o.
Avem nevoie de consimțământul ei.
Cu tot respectul cuvenit, are drepturi.
Mei Fong este acum inamic al statului.
Acceptul nu e necesar. V-ați primit ordinele.
Am crezut că Molly Woods e de partea adversă.
Se pare că e partea adversă.
- Unde te duci? - Să-l văd pe Taylor.
Nu crezi că e vremea să-l întâlnesc și eu?
Când Taylor va crede că e necesar îmi va spune.
M-am gândit să le avem in funcțiune.
- Ce? - De ce faci asta?
Când eram puști, tata și cu mine,
luăm mașini vechi și lucram la ele.
Nu vorbesc de motoare.
Sunt un inamic al statului, Molly.
Nu am multe opțiuni.
Ai putea să renunți la toată asta și să pleci.
Nu sunt un dezertor.
- Nu spun că ești. - Molly.
Heleos și alții s-au oferit voluntari să stea de gardă.
Facem ture de somn.
Nu știam sigur dacă vreți un pat sau două.
Știi ceva? Eu n-o să dorm diseară.
- O să stau de garda.. - Heleos.
Da, Heleos și eu vom sta de gardă.
Hai, să te cazăm.
Deci, Heleos, câți ani ai, o lună sau două?
Poftim?
Nu contează. Umor negru.
Hai.
Cine ești?
Tobias Shepherd. Identificare confirmată.
- Ce știi? - K-27416...
W-45113...
- M-9808. - Parola confirmată.
Ce ai?
Alexandru cel Mare tetradrahmă.
Obiect confirmat.
Bună ziua, Taylor.
Bună ziua, dle General Shepherd. Cu ce te pot ajuta?
Am nevoie de analiza fiecărei locații care ar putea ajuta
- ca și tabăra pentru hibrizi. - Cu siguranță, dle General.
Când doriți aceste proiecții?
- Ieri. - E imposibil.
Să presupun că e sarcasm?
Da, poți.
Este.
Treci la treabă.
- JD! - M-au găsit-o nevinovat.
Oprește-te, acum!
- JD? - Nenorocitule.
Nu, nu, nu. JD, nu!
Nu, oprește-te!
Are in grijă perimetrul taberei.
M-am gândit să-l cunoaștem pe omul însărcinat cu supraviețuirea noastră.
Așa vă tratați prietenii?
E prietenul tău!
Un bărbat necredincios soției lui, și-a părăsit fiica,
și care a avut de-a face cu moartea a sute de oameni ca el.
Și tu...
- Ne ceri să avem încredere în el? - Bine, trebuie să pleci.
Încearcă să ne protejeze.
Mă simt foarte în siguranță. Da,
Heleos.
48 ore, și am terminat aici.
Adică?
Adică asta ar fi trebuit să fie o oprire nu un loc de parcare.
Când am ajuns aici prima dată tu trebuia să-ți dai seama,
cum să inversezi procesul care te afecta.
Nu te-am mai auzit vorbind despre asta.
Pentru că nici măcar nu știu dacă-l pot inversa.
Te-ai oprit să mai încerci!
Oamenii ăștia nu-s ca noi. Bine? Sunt necunoscuți.
Și eu ce sunt? Și eu sunt necunoscută?
Trebuie să îți dai seama în care lume dorești să trăiești.
Nu le poți avea pe amândouă.
Bine.
Ce crezi? Veche dar cu pereche?
M-am săturat de poveștile pentru copii.
Vreau ceva de adulți, așa cum ar citi Lucy.
Chiar așa? Ce anume?
Păi...
Julie a citit "Huckleberry Finn."
- Ce zici de asta? - Sigur?
- Julie a zis că a citit asta? - Se spune că e clasică.
Tematic e foarte avansată.
- O vreau pe aceea. - Bine.
Trebuie să satisfacem audiența.
- John și Julie? - Ai găsit-o?
Da.
Da, am găsit-o.
Îmi pare rău de situația
cu Ares.
JD a fost altfel..
Decât bun, ajutător și generos.
Știu că e nefericit aici.
Și tu te întrebi dacă ar trebui să fii aici.
- sau cu Ethan. - Vezi?
Vezi, ești în capul meu.
Îmi cunoști gândurile și sentimentele și nu vreau asta.
Poți controla ce ți se întâmplă, Molly.
Durerile de cap, dependentele..
Vezi că au început deja să se retragă.
Nu știu ce sunt.
Ba da, știi.
Și cea mai bună șansă de supraviețuire e să accepți asta.
De ce mai ești treaz?
De ce nu te-ai deconectat?
Eram plictisită.
Mă plictisesc ușor.
Al cui Cube Pyxis este?
Este al lui Julie.
Nu sunt fotografii cu tine în el.
- Doar... - John Woods.
A fost prietenul ei?
Așa pare, nu?
Dar nu era soțul lui Molly Woods?
Chiar nu înveți din greșeli, nu?
- Râzi de mine? - Eu? Nu.
Scuze, devin glumeț când beau.
Inima mi-o ia la trap.
Îmi pare rău pentru suferința ta.
Păi, asta e chestia cu oamenii.
Toți vrem ce nu putem avea.
Și Humanichs sunt așa.
Da?
Ce vrei ce nu poți avea?
Lucy...
Uneori îți place să-mi reamintești că sunt doar o mașinărie.
Nu ești doar o mașinărie, știi asta.
Cu cât îmi oferi mai multă experiență umană
cu atât mai umană devin.
Aș putea să fiu mai bună dacă mă lași.
Stai.
Stai, stai... e ilegal.
E ca și cum aș folosi necuvenit proprietatea statului.
Asta sunt eu? O proprietate?
Nu, desigur că nu.
Vreau să simt ce simt oamenii.
Doamne aș putea să ajung la închisoare.
Doar dacă spune cineva.
Stai, stai. Nu. Stai, haide, stai.
- Nu-ți place de mine, Charlie? - Nu asta e problema.
Se poate întâmpla din așa de multe motive...
Îmi pare rău.
Trebuie să te deconectezi,
și eu trebuie să torn și restul acestei băuturi.
Avem trupe de ordine care mătura poate punctele fierbinți date de Taylor.
Încă nu e nicio urmă de locul unde s-ar putea ascunde hibrizii.
Nu am pierdut încă.
Nu?
Copile, băncile, cartierele de afaceri cu obloanele trase
e un afront pentru desfășurarea vieții de zi cu zi.
Cu presiunea publică care urca pentru a pune capăt acestei stări de urgentă,
încă nu există nicio informație despre locul
în care se afla fosta astronaut, Molly Woods și complicele ei
veteranul de război dezonorat JD Richter.
Luptăm ca la război. Dar nu e un război e lipsa de curaj.
Nu mai avem timp.
- Trebuie să ne implicăm personal. - Adică?
Toți au un călcâi al lui Ahile.
- Ce vor? - Chiar și JD Richter.
Cu starea de urgentă care se va opri în 24 de ore,
va îndrăzni GSC s-o prelungească și să riște o revoltă în stradă?
Și în altă ordine de idei, Kelsey Richter,
fiica suspectului terorist JD Richter
și judecătoarea Dorothy Richter,
au fost reținute astăzi...
- Ce naiba? - Pe motivul Actului de Loialitate.
Cele 7 surori frumoase, se jucau pe pajiște
și deodată a apărut...
în vânător...
numit Orion.
Și Orion a vrut surorile doar pentru el,
așa că le-a vânat până la capătul pământului.
Dar tocmai când a crezut că le-a prins în cursă
cel mai puternic zeu din Univers,
Zeus...
a sărit în ajutorul lor.
Si tu ai venit să ne salvezi de vânători.
Ești zeiță?
Nu.
Niciunul nu suntem zei.
Dar sunteți ceea ce tati spune că sunteți.
- Și ce sunt? - Conducătoarea noastră.
Trebuie să vorbim.
Cum pot face asta?
Asta e răsplata pentru ajutorul unei celule teroriste.
Nu-i nicio văgăună în care Shepherd și acoliții lui să nu se scufunde.
Vrea doar să ne atragă atenția.
- O are. - Ce vei face?
Nu știu, dar nu pot sta în pădurea Sherwood,
sperând că ei să corespundă idealurilor Constituției.
Nu pot și n-o voi face.
Îmi pare rău.
Nu pleci nicăieri.
Serios, o să mă oprești?
- Ares. - Ne cunoaște locația.
Ar putea să-i aducă direct la noi.
- Nu mă cunoști prea bine. - Cunosc oamenii.
Și nu-mi pariez viitorul pe loialitatea ta prefăcută.
JD, nu!
Ares, oprește-te!
Asta nu e o închisoare.
E liber să plece.
Da, pleacă.
Hei, pleacă de acolo.
Pleacă de acolo!
Credeam ca pana acum vei avea ceva informații
despre locul unde se ascund hibrizii.
Si eu credeam, dle General.
Dar spre surprinderea mea, scanările de satelitului sunt negative.
- Deci, n-avem nimic? - Nu încă.
Dar cercetez o nouă teorie.
- Ascult. - Pentru a găsi viața,
poate ar trebui să căutăm absența ei.
Adică?
DAcă hibrizii pot emite un EMP (puls electromagnetic) destul de puternic,
ar putea crea o gaură termică în scanările satelitului.
- Un punct negru. - Exact.
Ceea ce le-ar permite să se ascundă la vedere.
La ce mă uit?
Stația de ascultare Osgood.
Închisă în 2025 din cauza reducerilor de la bugetul Apărării.
E o imagine veche din satelit a zonei.
Asta a fost făcută în dimineața asta.
Ceva blochează scanările
ceva ce nu era acolo acum 6 luni.
Porți...
sisteme de tunel, ușor apărabile...
Aici trebuie să fie.
Ce recomandări ai?
Eliberați virusul
împreună cu armata de Humanich.
Și dacă nu facem cunoscut virusul?
În 6 luni și jumătate,
genomul Homo Sapiens se va subția până la nivelul
când extincția va fi inevitabilă.
ALERTA: LUCY RAPORTEAZĂ-TE LA SEDIUL GSC HUMANICHS ARMAȚI PENTRU ACȚIUNE IMEDIATĂ
Charlie, ce e?
Ești chemată.
Lucy, pleci?
- Da, trebuie să plec acum. - Așa devreme?
Când te întorci?
Nu știu sigur.
Am fost chemată la datorie să-mi îndeplinesc programarea.
Merge și Lucas?
Da.
- Nu pot să vin și eu? - Să vii cu mine?
Ethan, crezi că vreau să merg la război?
Vreau să stau aici să mă joc jocuri video și să ies afară
dar nu asta e funcționalitatea mea.
Nu-i așa, Charlie?
Deci, nu Ethan, nu poți veni cu mine.
Nu ești ca noi.
Nu vei fi niciodată.
Hei.
Îmi pare rău pentru aseară.
Nu-ți face griji.
Cel puțin, nu astăzi.
Avem motive să credem că ținta e localizată,
la coordonatele care sunt încărcate
în sistemul vostru de navigație.
Lucy, vei conduce operațiunea de recunoaștere.
- Dle? - La ora 07.00...
tu și un subaltern vă veți infiltra în zonă.
Veți aduna informații despre poziția hibrizilor,
numărul lor și capacitatea de apărare.
Mențineți distanța.
Nu vă apropiați de inamic.
- Ați înțeles? - Da, dle General.
Îmi pare rău.
Știu că ți-e greu.
Faci ceea ce trebuie.
Molly a decis. Acum decidem și noi.
Toby.
Și eu am decis.
Am aplicat pentru un transfer.
La D.C.
Cred că cel mai bine,
pentru amândoi.
- Dacă asta vrei. - Nu e asta, dar...
Dacă rămân aici, nu voi obține ceea ce-mi doresc.
Hei, mă ajuți puțin să-mi dai șurubelnița?
Deci pleci.
Da, imediat ce-mi repar camionul.
- Îmi pare rău că pleci. - Cred că ești singurul.
Îți mulțumesc pentru ce ai făcut pentru noi, JD.
Știu că nu ți-a fost ușor.
Ești un om bun.
N-aș merge așa departe.
Îmi faci o favoare?
Fii atent, rămâi în alertă.
Nu se vor opri din căutare până nu vă găsesc.
Am înțeles.
Molly, eu..
Nu-mi pot părăsi fiica.
Nu-mi datorezi nicio explicație.
Nu.. probabil că da.
Să știi, că urăsc să te părăsesc.
Facem ce trebuie făcut.
Poate în altă viața..
Lucrurile ar fi fost diferite.
In altă viața ai avea 2 doctorate și un bilet în spațiu.
Sunt doar un fraier ce te privește într-o paradă.
Mulțumesc, pentru tot.
În altă viață.
În altă viață, Molly Woods.
Da.
Ordinele sunt "doar recunoaștere."
E Molly Woods.
Poate n-o vom mai avea în vizor niciodată.
Trebuie să aibă un motiv pentru ordinele lor.
Va fi pierdut elementul surprizei.
Cine ești?
Bună.
Sunt Lucy.
El e prietenul meu Lucas. Am venit să vânam căprioare.
Am pierdut exemplarul pe care-l vânăm.
Nu sunteți oameni.
Ce sunteți?
Ia-l.
General Shepherd, i-am găsit.
Pe toți!
Traducerea și adaptarea: XMylady@ SFZ Team
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania