Am plecat în spațiu într-o misiune solitară de 13 luni.
Nu m-am întors acasă singură.
Copilul, jumătate om, jumătate extraterestru,
era ceva cum nu mai există pe lume.
Celălalt fiu,
e un android. - Mamă?
A devenit prototipul
pentru o nouă generație de mașinării inteligente,
numite Humanichs.
Aceste două forme de viață
dețin acum cheia viitorului planetei Pământ.
Dar noi ce rol mai avem?
- Peste 99% din toate speciile care au existat
au dispărut prin extincție.
Dacă acum e rândul nostru?
Din episoadele anterioare:
Fugi!
Sheperds a lansat virusul.
Mulți hibrizi au fost expuși.
Fiul meu Ahdu e pe moarte.
Sunt unii în care nu poți avea încredere.
- Ares. - Și.. Terra.
- Noapte bună, lepuraș. - Noapte bună, mamă.
Evident ai făcut ceva cu amintirile lui.
L-am protejat!
Sunt roboți Humanichs buni și roboți răi.
Memoria mea intră în toți acei roboți Humanich?
- Fericiții!
- N-am instalat niciodată limitatori lui Lucy.
Îți dai seama ce ai făcut?
Lucy e un robot rău.
Pa, pa, Julie.
- Ce am făcut? - Dacă mă predau...
o vor elibera pe Kelsey.
- Unde e Molly? - Ai ucis-o.
Ai expus-o la virus.
Mă voiai Toby.
Uite-mă!
Doamne, ce ți-am făcut?
CEALALTĂ PARTE
I-ai temperatura corpului.
Dă-i mai mult medicament pentru durere.
Am nevoie de mostre. Tot tabelul metabolic.
Trebuie să verificăm ADN viral în baza de date.
Ce căutăm?
Nu știu, o femeie moare din cauza unui virus creat de ea.
Poate căutăm un tratament.
Pare că nu mai ai mult timp.
AS îndrepta conversația spre problema de discutat.
Câți hibrizi au supraviețuit virusului
câți sunt în lume.
Da, dnă Secretar, știu ce ne trebuie.
Atunci, du-te și fă rost.
Îmi pare rău pentru...
agitația creată.
Ar trebui să mă testați.
Să învățați de la mine.
Ce aș fi putut deveni.
Trebuie să-ți pun niște întrebări, pentru că...
este singura care-mi poate da răspunsuri.
Ți-am dat un răspuns.
Nu ei sunt inamicii.
Nu pot să am încredere în asta, Molly.
Ai furat munca lui John...
ca să creezi o armată de Humanichs,
mașinării, ca să rănești ființe vii.
Soldați, ca să câștig un război.
Voi vreți război.
Ei vor pace.
Îți pierzi timpul, Toby.
Rasa umană?
Nu merită salvată.
Nu vorbești serios.
Nu am timp să vorbesc prostii.
Tu l-ai ucis pe John, nu?
Îți jur,
n-am avut nimic de-a face cu moartea lui John.
Și tu vei muri într-o bună zi.
Ar trebui să spui adevărul.
Face bine sufletului.
Trebuie să știu câți au supraviețuit...
și unde s-au dus.
Vrei răspunsuri?
Mai întâi...
e ceva ce doresc.
Am auzit că avem o problemă.
- Lucy, Lucy e problema. - Vrei să detaliezi?
Ne-a auzit discutând despre posibilitatea de a o deconecta
și m-a atacat.
Păi, vorbeați despre faptul de a o deconecta.
Atât pentru oameni cât și Humanichs, nu există dorința de a supraviețui?
Cu tot respectul, cred că nu înțelegi.
Lucy a încercat să ucidă un om.
Nu e doar împotriva protocolului Humanichs
dar pune la îndoială siguranța oricărui Humanichs
cu sistemul ei de operare.
Dar ridică și întrebarea de ce vorbeați
s-o deconectați?
Avea semnele unei conduite foarte sfidătoare.
Am vrut să comprimăm argumentele.
Dna Secretar de Stat, am 2 duzini de roboți operaționali, în așteptare.
Am nevoie de autorizația dvs. De a-i deconecta
și să suspendăm activarea a 1000 de roboți.
Pentru că toți au programarea lui Lucy.
Da.
Niciun virus din istoria lumii n-a fost 100% mortal.
Știați asta?
Humanichs sunt soluția decisivă în problema hibrizilor.
Care e soluția dvs. Pentru problema Humanichs?
Le-am promis aliaților noștri
ca roboții vor fi operaționali și disponibili imediat.
Amenințarea hibrizilor nu poate fi oprită fără ei.
Nu am cunoștințe tehnice, dar preocupările voastre par
niște erori de sistem care pot fi reparate.
Vă recomand să îi reparați...
Repede.
Bun, acum ce naiba facem?
Punem rapid limitatori,
și îi descărcam în memoria celorlalți Humanichs
înainte să fie activați. - Bine.
- Nu putem da greș din nou. - Dra Gelineau.
Trebuie să știți ceva.
Am reținut-o în custodie pe Molly Woods.
E pe moarte.
Ce?
Ultima ei dorința e să-l vadă pe Ethan.
Din ce cauză moarte?
Am recuperat cadavrele hibrizilor pentru cercetare.
Vom efectua niște teste.
Ethan...
Îți las înregistrarea video...
cu speranța să te ajute să acoperi spațiile libere într-o bună zi.
Vei căuta răspunsuri.
Eu încă le mai caut.
Am încercat să fiu o mamă bună,
o soție bună.
Nu mi-a fost mereu ușor.
Nu știu de ce.
Mama mea a murit când eram de vârsta ta.
Bunicul...
Ei bine...
- Îl știi pe bunicul. - Mititico.
Mititico!
- Tati? - Chiar el.
Ți-am adus vată pe băț.
Ce se petrece?
E ziua noastră specială...
O să te distrezi de minune.
Traducerea și adaptarea: XMylady @ SFZ Team
Scoateți-i cătușele.
De ce, o să jucăm șah?
Nu.
Molly Woods s-a predat în schimbul eliberării tale.
Unde e?
- Toți facem ce putem pentru ea. - Faceți ce puteți?
Adică să eliberați virusul care o ucide?
- Unde naiba e? - În carantină.
Erai acolo. I-ai văzut.
Ce poți să-mi spui? Pentru că am nevoie de ceva.
Ai nevoie de ceva.
Nu-ți spun nimic...
până n-o văd pe Molly.
Să jucăm jocul de-a extratereștrii mai întâi, bine?
Bine, putem?
De asta suntem aici, asta am spus.
Mă bucur să te văd.
Aș fi vrut ca mami să fi fost aici.
A trebui să facă ceva.
Dar e ziua noastră specială.
- Stai, e Ethan. - Ce se întâmplă?
Cine?
Ethan, stai!
Vino, iubito.
Nu avem mult timp, haide.
Hai, iubito, să mergem. O s-o luăm pe aici.
N-am vrut s-o rănesc pe Lucy. Nu vreau să rănesc pe nimeni.
- Niciodată. - Și n-o vei face niciodată, Ethan.
Tu nu ești ca ceilalți, ca Lucy.
Tu ai o natură omenească.
Și ceilalți Humanichs, ca Lucy, nu au asta?
Nu cred.
Ethan, când ți-am schimbat memoria,
încercam să îndepărtez durerea de a-ți fi pierdut părinții.
Ethan, mama...
Molly e foarte bolnavă.
Ce e cu ea?
Se pare că corpul ei a suferit...
niște schimbări neobișnuite după sarcină.
Ce fel de schimbări?
Sunt părți de hibrizi în ea...
care o fac să fie mai mult ca ei.
Ethan,
Molly s-ar putea să nu se mai facă bine.
Și își dorește cel mai mult să te vadă.
Mi-ar plăcea.
Dar mai întâi...
trebuie să facem ceva.
Sigur nu te deranjează?
Sunt sigur.
Bine. Ne vedem pe partea cealaltă.
Nucleul rădăcină a fost accesat.
Sigur dorești să continui?
Încep descărcarea memoriei.
Am pus familia în statia spațială ca să fie în siguranță.
- Vrei s-o încerci pe a mea? - Bine. Mamă!
- M-ai făcut să-mi scap înghețata. - Ia-o pe asta.
Așa m-a învățat tata, și am căzut mult.
- Tată, lasă-mă. - Ethan!
Voiai să-mi mai arăți?
Ethan!
Descărcarea memorie s-a finalizat.
S-a făcut.
Bună, Charlie.
Bună, Julie.
Bună, lepuraș.
Am nevoie de țesut, sânge, măduva osoasă e deja afișată.
Am nevoie să identificați rezultatele lui Molly.
Tomy, arată-mi rezultatele virale anterioare.
Să vedem dacă ne-a scăpat ceva.
Naomi, o vom lua pe micuță...
să vedem dacă e ceva diferit în patologia ei.
Mi-e foame.
Îi mai este cuiva?
Bună.
Eu sunt.
Ce săptămâni nebune.
Tu...
mi-ai întors lumea pe dos și ai cutremurat-o bine.
Dar știi ceva? N-aș schimba nimic din asta.
Mi-ai deschis ochii, Molly.
M-ai făcut să văd lucruri...
în mine și în alții...
pe care nu le-aș fi descoperit singur.
Asta faci tu...
faci lumea să vadă lucruri.
Asta e darul tău.
Ești cea mai curajoasă și mai puternică persoană...
pe care am întâlnit-o în viața mea.
Luptă-te cu asta!
Învinge virusul!
La naiba, nu renunța!
Oamenii au nevoie de tine.
Eu am nevoie de tine.
Eu...
am o sticlă de scotch în birou.
Asta e alegerea mea.
I se spune șansă...
Nu există șansă.
I se spune un joc de șanse.
Dar aici la carnaval, nu există șansă.
Aici, totul se întâmplă cu un motiv.
În meseria ta, nu există coincidențe.
Așa e, micuță doamnă!
Acum, lasă-mi fiica în pace.
Nu e interesată să joace niciun joc de-al tău.
Acum, mititico, dacă mai stăm aici
vom pierde ocazia să ne jucăm atacul galactic.
Hai.
Nu știi niciodată ce fel de personaje
vom întâlni la carnaval. Cred că ăsta e farmecul.
Am ajuns.
Ce zici de asta?
E dna Caber, vecina de lângă noi.
Uite, iubito, aici.
Fă-ți de lucru cu extratereștrii ăștia să-i duci înapoi pe Pământ, bine?
Și să nu hoinărești, da?
Mă duc s-o salut.
- Nu vreau să fiu singură, tăticule. - Nu-ți face griji, mă întorc.
Te rog.
Vrei să mă ajuți la atacul galactic?
Asta e treaba cu tonul tofu.
Are gust de tofu care a fost ținut în șosete murdare.
Te-ai întrebat vreodată care e gustul adevărat de ton?
De fiecare dată când mănânc ton din ciorap.
De ce mănânc tofu genetic realizat în loc să...
Ce naiba?
Naomi.
Cred că mă căutați pe mine.
Nu e nici măcar pe jumătate așa de rău.
Vechi de 25 de ani. E un cadou de la Președinte.
Să te întreb ceva, dle general.
Cum de ai făcut un astfel virus fără antidot?
Nu am avut luxul timpului.
Și n-am știut că Molly era...
Chiar îți pasă de ea, nu?
Urăsc să mă joc de-a v-ați ascunselea.
Extratereștrii.
Forme inteligente de viață din altă galaxie.
Am văzut câteva lucruri de când a început totul...
ceva ce n-am crezut niciodată că aș vedea.
Mi se pare că nu e vorba de ceea ce vezi.
E vorba despre ce faci cu ceea ce vezi.
Asta e calea morală
pe care o vei aborda iar?
Teroriștii nu s-au născut s-au făcut.
S-au făcut prin lansarea armelor biologice
când spuneai că există un tratat de pace.
Sau prin măcelul unui pluton de oameni
pentru că s-ar putea sau nu să ai in vizor
o singură țintă importantă.
Deci vorbim despre al doilea Kuweit.
- nu despre hibrizi. - Am pierdut mulți oameni.
Ai plecat din de luptă.
Nu mai era lupta mea.
E ceva ce înveți când ești cel care dai ordinele:
uneori nu există decizii bune. E răul cel mai mic, dintre două rele.
Și din poziția mea, asta e tot ce poți să faci.
Răul e totuși rău, dle general.
Chiar dacă e cel mai mic.
Crede că i-am ucis soțul.
Molly.
Și eu la fel.
Era prietenul meu.
Prietenul care s-a întâmplat să aibă un accident...
în timp ce-i furai programul chiar de sub nas.
Pare coincidență extremă, nu crezi?
Da.
Și nu cred în coincidențe.
Dar crezi că a fost ucis.
Da, cred.
Nu poate suferi aici.
E cușca lui Faraday.
Cuștile lui Faraday.
Cuprul din pereți și din tavan,
blochează transmisiile radio.
Blochează de asemenea hibrizii să emită impulsuri electromagnetice.
Da, nu-ți face griji.
Nu ne facem griji.
Vreau să intru prima. Doar o secundă, bine?
Vei fi bine, da?
Molly, nu știu dacă mă auzi.
Dar l-am adus pe Ethan.
Voiam să vorbesc eu cu tine prima...
câteva lucruri...
pe care voiam să le spun.
.. lucruri pe care vreau să le înțelegi.
Voiau să-l deconecteze pe Ethan pentru totdeauna.
Așa că l-am luat eu să-l salvez.
Și reprogramarea...
Suferea așa mult.
Am greșit.
Am fost oarbă.
Dar John te-a iubit, Molly.
Te-a iubit până la final.
Jur.
În noaptea când a murit,
era așa mânios.
Și mi-a spus că sunt naivă.
Molly, eu...
Cred că într-un fel... l-am ucis.
Avea dreptate despre roboții Humanichs.
Spunea că fac pact cu Diavolul.
Am luat atâtea decizii greșite, Molly.
Dar îți promit...
că nu voi mai face asta.
Unde e tăticul meu? Tati!
Tati?
- Unde e tăticul meu? - Nu te îngrijora.
Sigur e undeva pe aici.
- Stai, întoarce-te. - Tati! Tati!
Tati!
Iubito...
Acum îmi amintesc.
M-ai adus aici
ca să te întâlnești cu dna Caber.
Mititico...
Cum ai putut?
Stai!
O facem și o facem acum.
Stai, ce vrei să spui Julie?
Spun că nu-mi pasă ce se întâmplă,
nu mai iau deciziile greșite din nou.
Închide programul, Charlie.
Înțelegi că am putea intra la închisoare pentru asta.
Da, înțeleg.
Bine, ca să fim pe aceeași lungime de undă.
Ușile de siguranță să fie deschise.
Desigur, dle gral Shepherd.
Mă bucur să vă ajut.
Terra.
A funcționat. Au crezut că sunt moartă.
Am încercat în stilul lui Ahdu.
Acum facem ca mine.
Bine, uite ce știu.
John s-a dus la Humanichs s-a certat cu Julie.
El pleacă, ea dă un telefon la un număr ascuns.
Și o oră mai târziu, John era mort.
Nu, Julie Geneau nu e ucigașă.
Da, dar persoana pe care a sunat-o...
Da, Anna, colega mea. Nu are autoritatea asta.
Nu, cine a luat decizia, a venit de sus.
Dar de fiecare dată când dau târcoale urma se pierde.
Poate nu dai târcoale prea insistent.
Nu crezi că vreau să știu adevărul?
Știi ceva? Poate e...
imboldul scotch-ului prezidențial dar chiar te cred.
Uneori deciziile sunt făcute să nu lase nicio amprentă.
Și sunt mulți deasupra mea
fără nume, care vor obține mereu ceea ce și-au dorit.
- Indiferent de costuri. - Așa e.
John avea vreun dușman in afara GSC?
Ce?
Nu știu, gândeam cu voce tare.
Da, unul.
Pe cine?
Nicholas Calderon, dar asta a fost demult.
Oprește imaginea.
Pauză pe imagine.
Du-te înapoi.
Derulează.
Oprește-te.
Avem companie hibrizi. Și nu din tipul celor pașnici.
Securitatea.
Avem o breșă.
La naiba, altă eroare.
Anulați instalarea. Limitatorii nu se vor încărca.
Cum e posibil așa ceva?
Evoluție, s-au schimbat.
Factorului de deciziei i-a crescut tupeul.
Ceea ce spun e să nu-i scoatem din modulul așteptare.
Și vom avea nevoie să începem dezasamblarea fizică.
Pe bune?
Da Carol, pe bune.
Brațele într-o cutie, capetele în alta?
Daca trebuie... Hai băieți, trebuie s-o facem acum,
înainte să învețe cum se se pornească singuri.
Atenție.
Asta e un apel pentru acțiune imediată,
a forțelor Humanichs la GSC.
Repet, e un apel de acțiune imediată
a forțelor Humanich la GSC.
ALEEA MEMORIEI
IMAGINI DIN TRECUT
- Molly, s-a sfârșit... - Ciudat cum?
Să fiu din nou în corpul meu dar mai mare.
- A fost o greșeală. - Era ca și cum aș fi fost o pasăre...
O greșeală?
Ceea ce făceai...
Sunt astronaut! E datoria mea!
Da, am mințit.
Se pare că...
Aici erai, mititico.
Știi, uneori...
vedem lucruri pe care nu le înțelegem.
Da.
Și încercai să mă convingi că n-am văzut nimic.
Ai spus că aș putea avea vată pe băț.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Pentru că ai fost prins?
M-ai mințit tăticule.
M-ai adus la carnavalul ăsta ca să-ți vezi amanta.
Și ți-ai folosit fiica de 9 ani!
Nu e așa. E complicat.
Ți-o trăgeai cu vecina noastră. Ce e complicat în asta?
Atunci trebuia să spui ceva.
Nu să ți-o tragi cu asistenta de laborator în casa noastră!
Hai, răspunde.
Tu să răspunzi...
și să-ți spună despre accident.
Să-ți spună că mămica e moartă.
Mașina a ieșit de pe carosabil și a lovit un copac.
În timp ce tu erai acolo cu dna Caber în spatele pistei.
Du-te, răspunde.
Răspunde, nenorocitule.
PE AICI SPRE PLECAREA FINALĂ
N-o găsesc pe mama.
- M-am pierdut. - Și eu.
Și eu m-am pierdut.
Poate ne ajutăm unul pe altul.
Acolo e mama ta, chiar acolo.
Nu, nu e mama mea.
- O vreau pe mama mea adevărată. - Copii, v-ați pierdut?
O caută pe m...
Dră?
Hei.
Ești bine?
Nu.
- Mamă, eu sunt. - Trebuie să plec.
Mamă? Te rog nu pleca.
Trebuie să plec.
Mamă, sunt aici.
Cred că...
PLECĂRI
Ziua mea specială s-a terminat.
Știu cine sunt.
Știu cine ești.
Mamă, sunt eu, Ethan.
Sunt aici, te rog, nu pleca.
Sunt Julie, lăsați un mesaj după bip.
Primire apel.
Primire apel...
Sunt Tobias Shepherd.
Bună ziua, dle.
E cod roșu.
Avem hibrizi aici la GSC.
Avem deja răniți. Intenția lor e clară.
Dacă nu activați roboții Humanichs acum,
trebuie să evaluez ca rata răniților va fi de 100%.
- Dar Julie și Ethan sunt acolo. - Împreună cu alți 700 de oameni.
Toți contează pe voi.
Scoateți-i din starea de așteptare.
Și Dumnezeu să ne ajute!
Mămico?
PLECAREA FINALĂ
Ce s-a întâmplat cu ea?
Alertă medicală.
Cod albastru.
- Semnele vitale sunt critice. - Suntem atacați.
Trebuie să vă duc în buncărul de siguranță.
Femeia asta are nevoie de un doctor, acum!
Imposibil, suntem blocați.
- Mamă! Cineva să facă ceva! - Alertă medicală, cod albastru.
Semnele vitale sunt critice.
Nu trebuie să pleci chiar acum, mititico!
M-am decis.
Ce faci?
Încearcă să se decidă dacă face călătoria sau nu.
- De ce? - A renunțat la noi.
- Cel mai ușor lucru. - Așa pare.
De ce-ți bați capul?
Amândoi sunteți parte din mine,
proiecții ale gândurilor mele și ale sentimentelor mele, nu?
De ce nu-mi spuneți de ce n-ar trebui să fac călătoria asta?
Ai dreptate, mititico.
Oamenii sunt fără speranță.
Fac greșeli din care nu învață
și chiar când încercam să-i ajutăm,
ei greșesc din nou.
- Asta e ideea ta de ajutor? - Molly, nu poți renunța.
Și ai tot dreptul s-o faci.
Dar uite care e treaba cu lumea.
Acum, poți crede că lucrurile nu se vor schimba niciodată.
Și tu nu poți să faci nimic
și totuși îți dai toată silința?
Asta ne salvează de la decădere.
E lupta.
Greșelile ne fac umani, pe toți.
Dar iertarea, asta ne dă umanitate.
A sosit vremea, mititico.
E vremea să mă ierți,
să-l ierți pe John și pe tine însăți.
Trebuia să fiu o mamă și o soție mai bună.
Pe tine și pe toți ceilalți de pe planetă.
John m-a înșelat, tăticule.
N-am putut să-l iert.
La fel cum n-am putut să te iert pe tine.
Nu mi-a fost ușor să iubesc. Nu vezi asta tăticule?
Am fugit de tine și de dna Caber...
toată viața.
Mai e loc de unul.
Stai, iubito, nu poți schimba trecutul,
dar poți schimba viitorul.
Tu ești viitorul.
Cu tine, rasa umană evoluează.
Fără tine...
Se scurge timpul, păpușă.
Mamă, mamă, nu pleca.
Ethan?
Bine, stai.
Vreau să mă întorc. Vreau să mă întorc!
Lasă-mă să mă întorc.
- Vreau să... - E prea târziu, doamnă.
Ați făcut alegerea.
Mamă, trezește-te.
Te rog, trezește-te.
S-a dus, iubitule.
Nu, nu!
- Trebuie să plecăm acum. - Nu, nu plec.
Să mergem, acum!
E o poezie in asta, nu-i așa?
Fac un virus să ne distrugă,
noi lansăm virusul să-i distrugă pe ei.
Hei, se bazează pe tine.
Sistem supraalimentat.
CONTAINER VIRAL SECURIZAT
Traducerea și adaptarea: XMylady@SFZ Translate Team
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania