Mă numesc Henry Morgan.
Am o poveste lungă.
Ar putea suna un pic de necrezut.
De fapt, s-ar putea să nu mă credeţi.
Dar am să vă spun oricum, pentru că
am foarte, foarte mult timp.
Se închid uşile..
Bună.
Cum ai ştiut că sunt din Rusia?
Korovka. Ciocolată rusească.
Ai o bucăţică.
Mult noroc la spectacolul din seara asta.
Scuze.
Am observat cavităţile degetelor tale.
M-am gândit mai întâi la vioară, dar distanţa este un pic prea mare,
şi n-ai semne sub bărbie, deci violoncel.
De unde ai ştiut că am spectacol?
Gulerul tău este un pic ud.
Ai făcut duş acum puţin timp.
Deci am presupun că fie te duci la muncă,
ori la vreo întâlnire, dar cu tot respectul
este neobişnuit pentru o femeie aşa de frumoasă ca tine
să iei metroul la o întâlnire.
Vezi multe.
Ei bine, am văzut multe.
Staţia următoare.. Strada 66, Lincoln Center.
Poate vrei să vii la spectacol?
Poate după, ieşim la o cafea.
Mi-ar face plăcere.
Am trăit o viaţă împlinită, am fost îndrăgostit nebuneşte.
Am avut inima frântă
Am luptat în războaie,
şi am văzut destul de multe morţi.
În viaţa mea lungă, am trăit multe finaluri,
dar doar un început..
Totul a început acum 200 de ani.
Este doar o febră. Omul ăsta o să fie bine.
Nu este un om. Este o proprietate.
Are holeră, aruncă-l peste bord.
Pot să te asigur că nu este infectat!
O să le permiţi oamenilor mei să scape de el,
sau o fac eu.
Dă-te la o parte, dr. Morgan, sau te împuşc.
Nu pot să te las să faci asta.
Fie.
S-a întâmplat ceva în seara aia.
Am fost transformat.
Încă simt iubire, plăcere, durere.
Viaţa mea este ca şi a voastră...
Cu o mică excepţie.
Nu se termină niciodată.
Din acea noapte, cu două secole în urmă,
de fiecare dată când mor, mă întorc mereu în apă,
şi sunt mereu dezbrăcat.
Rezultând situaţii foarte stânjenitoare.
Acum ştii la fel de multe despre starea mea ca şi mine.
Tot ce ştiu cu siguranţă, este că durerea este adevărată.
Partea cu moartea nu este.
Este o poveste lungă.
ETERNITATE Episodul 1
Traducerea şi adaptarea: Lia & Neoh @ Titrări Team
Doar imaginează-ţi toate lucrurile pe care le poţi face cu eternitatea.
Să vezi lumea, să înveţi nenumărate limbi.
De fapt, nu este nimic în viaţa asta ce nu am făcut,
mai puţin s-o părăsesc.
Din păcate, nu se întâmplă la fel şi cu cei din jurul meu.
Încearcă să priveşti cum oamenii pe care îi iubeşti cel mai mult
în lumea asta, să se ducă în alta.
Doar atunci o să ştii ce fac eu.
Eternitatea nu este chiar o binecuvântare, ci un blestem.
Abe este singurul care îmi ştie secretul.
Soarta ne-a adus împreună cu mulţi ani în urmă.
Şi dacă am învăţat ceva de când trăiesc,
este să nu te joci cu soarta.
Scuze. Dar chiar şi pentru un om care a murit
şi apoi a petrecut noaptea în închisoare, arăţi ca naiba.
Mulţumesc, Abe, dar te asigur,
că arăt la fel în fiecare zi.
Deşi, asta s-ar putea să fie ca naiba.
Dar uite partea frumoasă.
N-ai unde să te duci decât sus.
Nu este cea mai bună oră a ta.
Te-ai strecurat afară!
Aş spune că este o ieşire curată.
Fără ruşine. Asta, până acum.
Doar o mică greşeală. Ai luat telefonul greşit.
Bine, super.
Văd ce se întâmplă aici.
Ce-i asta? Am văzut poza tipului ăla pe telefonul tău,
şi o grămadă de mesaje vocale salvate.
Îţi înşeli soţul?
Uite, asta nu trebuie să fie o aventură de-o noapte.
Nu este niciun motiv să nu avem ceva real.
Asta este foarte drăguţ, Andre.
Dar dacă vreau să te găsesc, te găsesc.
Detectiv Martinez.
Te-am sunat toată dimineaţa.
Seară târzie?
Devreme. Am luat un curs de yoga şi am fost la sală.
- Ce cred că s-a întâmplat? - N-am nici o idee.
Aparent nu este un act de terorism,
altfel FBI-ul şi Securitatea Naţională
ar fi închis complet oraşul.
Chestia asta pare destul de veche.
Da, încă ticăie.
Nu pot să spun la fel pentru cel care o deţine.
Da, nu sunt supravieţuitori în vagonul ăsta.
Detectiv Martinez.
Locotenente. Ce ştii?
Legistul de la faţa locului crede că conductorul
a avut un atac de cord.
Urme de vomă, fără hemoragii şi vânătăi.
Cred că a murit înainte de impact.
Ce ai nevoie de la mine?
Du-te la biroul legistului,
află mai multe detalii despre cauza morţii
conductorului şi roagă-te să nu aibă alcool în sânge.
Pentru că dacă există, devine omor prin imprudenţă,
şi avem de-a face cu 14 crime.
Mă ocup.
Corectează-mă dacă greşesc.
N-ai mai murit într-un accident de metroul, nu-i aşa?
Nu, n-am făcut-o.
Am spune că este un motiv de sărbătoare.
Ai experimentat ceva nou astăzi.
Nu ăsta este scopul vieţii?
Abe, cred că pot să spun
că încă trebuie să aflu care este scopul vieţii.
Cel puţin a mea.
Ei bine, de asta continuăm căutările.
Ce zici dacă ne iau bielete pentru "La Traviata" în seara asta?
Am auzit că soprana este fantastică.
Uite, apreciez efortul.
Dar din când în când, după o moarte violentă,
un om are nevoie de o clipă de lenevire.
Am înţeles.
Abe.
Nu spune nimic prea emoţional.
O să fie stânjenitor.
Exact la asta mă gândeam şi eu.
"Cauza morţii... impactul lovirii metroului.
Nivelul durerii... 6"
Mai bine 7.
De-a lungul anilor aş putea spune că am devenit un student al morţii.
Nu dintr-o obsesie macabră,
ci din punct de vedere ştiinţific.
Trebuie să găsesc o cale de ieşire din asta.
O cheie pentru a debloca blestemul.
Lucrez ca şi legist în Departamentul Medical din New York City.
Are o colecţie largă
de cadavre uşor-refrigerate din lume.
Dacă jocul tău este moartea, du-te unde este acţiunea.
În regulă, Lucas, cine este primul?
Conductorul metroului.
Poliţia a sunat de două ori pentru cauza morţii.
Le-am spus că au fost cam 20.
Fractură coloanei vertebrale, traumatism la cap,
hemoragie, toate probabil postmortem.
Diagnostic precoce, aş spune că a făcut un atac de cord.
Norocosul.
Cum aşa?
Detectiv Jo Martinez.
Aveţi cauza morţii pentru conductor?
Tocmai ce mă pregăteam să încep. Poţi să ni te alături.
Lucas ar putea să-ţi aducă o cafea.
Da. De ce nu-ţi aduc un latte sau...
Sau orice fel de băutură.
Poate un fresh.
Face minuni pentru colon.
Nu, mulţumesc.
Doar o să stau pe aici.
Ştii, de ce nu-ţi aduc ceva asortat?
Nu? Şi putem decide după.
Îmi pare rău pentru pierdere, detective.
Scuze, cred că greşeşti. N-am cunoscut nicio victimă.
Nu, mă refeream la soţ.
Scuză-mă?
Am observat o uşoară diferenţă de culoare pe inelarul tău.
Ar putea fi divorţ, dar majoritatea divorţatelor
nu-şi poartă verighetele la gât.
Cred că a murit acum un an.
De unde ştii asta?
Ei bine, cred că băutul este o schimbare recentă.
Privirea crucişă sugerează sensibilitate la lumină,
scădere uşoară în funcţia respiratorie,
rimelul strâns de sub ochi.
M-am grăbit azi dimineaţă.
Şi nu este şi sub ochiul tău stâng.
Ei bine, ei bine...
Dacă omul ăsta mai trăia,
ar fi murit cu siguranţă de la un atac de cord.
Deci, spui că nu a murit de la un atac de cord?
Nu.
Uită-te la asta.
Spumă pe plămâni.
Edem pulmonar.
Cred că omul ăsta a fost otrăvit.
Stai, ce?
Asta... asta este diagnosticul tău oficial?
- Este o crimă? - Ei bine, da şi nu.
Este presupunerea, dar trebuie să primesc raportul toxicologic
ca să confirm.
Ar trebui să dureze cam trei săptămâni
Dar am o evidenţă destul de bună,
dacă vrei să-ţi începi investigaţia.
Este nebunesc de fapt.
Câteodată nici nu trebuie să-i deschidă
ca să spună cum au murit.
Este ca şi cum vorbesc cu el.
Este destul de impresionant.
Şi cam ciudat.
Realizezi gravitatea lucrului pe care îl spui?
Da.
Realizez că ai 15 crime în mână,
şi un criminal în serie de prins.
Poate că ar trebui să te gândeşti mai bine la cafea.
Este pentru tine.
Spune că este un prieten.
Scuză-mă.
Ei bine, asta este ciudat.
Care parte?
El nu are prieteni.
Alo?
Henry Morgan?
- Dr. Henry Morgan? - La telefon.
Dr. Morgan, trebuie să spun că vorbind cu dv
este probabil cel mai entuziasmant lucru
care mi s-a întâmplat.
Asta este drăguţ. Pentru cei mai mulţi oameni,
nu este nici măcar cel mai important lucru al zilei.
Sunt sigur.
Dacă ar şti mai multe despre tine, opinia lor s-ar schimba.
Dr. Morgan, cum ai supravieţuit acelui accident de metrou?
Nu înţeleg despre ce vorbeşti.
Ba da, ştii.
Cel care a omorât pe toată lumea.
Pe toată lumea, cu excepţia ta.
Cine este?
Henry, nu poţi să-ţi imaginezi de cât timp
caut pe cineva ca tine.
Cineva cum?
Nu trebuie să te prefaci cu mine.
Ştii ce eşti.
Şi acum şi eu ştiu.
Acum, poţi să fii sigur
că persoana care te-a sunat chiar ştie?
Abe, te rog, practic a recunoscut.
Uite, am devenit mulţi.
Prea mult timp într-un loc este periculos. Tu ştii asta.
- Unde mergem de data asta? - Te las pe tine să alegi.
Sudul Franţei, Brussels. Cum îţi este olandeza?
Un pic ruginită.
- Şi apoi ce? - Facem ca de obicei.
Ne ascundem, trăim mai mult şi apoi mergem mai departe.
Ei bine, tu poţi.
Eu nu pot.
Nu pot să fac asta fără tine.
Atunci nu fugim.
Stăm şi aflăm cine este şi ce vrea.
Ce crezi că vrea?
Abe, te rog. S-a mai întâmplat asta.
Am avut fiecare gram de sânge scurs din corp,
organele mele disecate în numele ştiinţei.
- Am fost spânzurat pentru erezie. - Asta a fost acum mult timp.
Da, acum 172 de ani şi îmi aduc aminte bine.
Spânzură-mă o dată, e vina mea. Spânzură-mă a doua oară...
Abe, uite,
aş vrea să fiu la fel de încrezător ca şi tine dar trebuie să fug.
Este singura mea alegere.
Cum o s-o faci?
Izolându-te de lume?
Petrecând toate zilele cu cadavrele?
Nelăsând pe nimeni să se apropie de tine de la Abigail?
Am veşti pentru tine.
S-ar putea să nu poţi muri, dar...
Dar n-ai mai trăit de mult timp.
Poliţia.
Asta poate poate fi mult mai eficient
dacă am şti ce să căutăm exact.
Oricine persoană suspicioasă
care coboară sau se urcă în tren.
Legistul crede că conductorul a fost otrăvit.
Cu acest tip de directivă, ar trebui să găsim ceva imediat.
Scuze, Jo, ar putea dura zile întregi.
De ce nu te duci acasă? Te sun eu dacă găsesc ceva.
Sunt bine.
Urmăreşte tipul cu ceasul de buzunar.
Nu pot... nu pot să-i văd faţa.
Dă înapoi.
Opreşte. Acolo.
Poţi să măreşti imaginea pe geamul metroului?
Trebuie să glumeşti.
Cred că vremea în Belgia
este groaznică în perioada asta a anului.
Nu te bucura.
Nu este bucurie, este mândrie.
Şi mai rău.
Nu-mi place să crezi că ai câştigat
cu prosteasca ta analizare psihanalitică.
Aş prefera mai degrabă să am un obiect ascuţit
băgat în splina mea,
şi vorbesc din experienţă.
- Este un Pomerol din '82? - Da.
Păcat că ai renunţat la băut acum 28 de ani.
M-am răzgândit referitor la multe subiecte.
A trecut ceva timp, aşa că va trebui să-mi reaminteşti.
Cum ripostăm?
Lucas.
Lucas!
Scuze.
Ştii cum a ajuns plicul ăsta aici?
Prin poştă, cel mai probabil.
Nu este niciun timbru pe el. A fost livrat personal.
A fost cineva în birou în dimineaţa asta?
Doar poliţistul de ieri.
Cea bună. Întrebă de tine.
I-am spus că nu ştiu nimic,
având în vedere că lucrăm împreună de 3 ani,
este ciudat de adevărat.
Mă bucur c-am vorbit.
Bună treabă, dr. Morgan.
Ei bine, am mult exerciţiu, dnă Morgan.
Te rog, nu-mi aminti.
Abigail.
Tot ce am făcut, tot ce-am învăţat,
a fost ca să te merit.
Şi te iubesc
mai mult decât orice din lumea asta.
O să mor într-o zi, dar tu n-o s-o faci.
Abigail, te rog. Nu pot să am momentul ăsta?
Henry, ascultă-mă. Tot ce eşti,
tot ce ai învăţat este pentru ceva mai mare.
Ai fost făcut aşa dintr-un motiv.
Dar n-a fost pentru mine.
Aici erai.
Mă duc să iau cafea. Vrei ceva?
Nu, sunt bine. Mulţumesc.
În regulă.
Ştii, este un pic ciudat
că nu prea ne cunoaştem, nu?
Adică ar trebui să ieşim la o bere sau ceva de genul?
Poate să ascultăm nişte muzică împreună?
Nu, mulţumesc.
Bine. Apreciez sinceritatea.
Ce este asta?
Nu, aşteaptă!
Calmează-te.
Uşor. Este doar un colaj din ziar.
"Henry Morgan, Q.E.D "
N-ar trebui să spună M.D?
Q.E.D... Quod erat demonstrandum
Este folosit în dovezi matematice.
Înseamnă "ceea ce trebuia demonstrat".
Ce urmează să fie demonstrat?
Ce? Ce este?
Voia să dovedească că este adevărat.
A făcut-o.
Cine a făcut ce? Despre ce vorbim?
Cadavrul conductorului este încă aici?
Da, este în frigider. De ce?
Trebuie doar să împrumut puţin sânge...
Ce treabă are asta cu Q.E.D?
Abe, a omorât conductorul ca să dovedească că nu pot muri.
Ei bine, nu sunt modalităţi mai uşoare ca să facă asta?
Poate să vină din spate pe stradă şi să te lovească.
- Da, dar unde este flerul în asta? - Nu, a lăsat indicii.
Vrea ca eu să aflu cine este.
Dacă aflăm ce fel de otravă a folosit,
atunci putem afla intervalul de timp în care a avut loc injectarea.
O dată ce ştim când a fost ucis, putem afla cine este.
Da, dar să aflăm ce fel de otravă este,
tot mai trebuie să aştepţi raportul toxicologic.
- Există şi o metodă mai rapidă. - Serios, şi cum vei face asta?
Nu.
Cu siguranţă nu.
Eşti sigur că vrei să faci asta?
Adică, toxina din corpul său este încă activă.
Vei simţi toate simptomele.
E singurul mod prin care să aflăm rapid ce a luat.
N-ar fi ironic dacă de data asta aş muri cu adevărat?
Da, cu siguranţă.
Bine.
Sunt pregătit.
Te rog. Ucide-mă acum.
Aconită!
Se mai numeşte şi Gluga Călugărului. "Regina otrăvurilor".
Acţionează extrem de rapid.
Intră în sângele tău imediat
şi experimentezi o durere imensă ca o arsură în stomac,
plămânii ţi se inflamează, ai o mâncărime în degete,
faţa îţi amorţeşte, după care, din fericire, mori.
Ce-i asta?
Poate că am fost jefuiţi.
Mă tem că n-am fost.
Acest ceas îţi aparţine?
Nu te-ai gândit niciodată să-mi spui
că erai la metrou când eram în biroul tău?
M-am gândit la asta, dar n-am crezut că e relevant.
N-am vrut să-ţi pierd din timp.
Sunt o persoană retrasă.
Înţeleg de ce.
Am obţinut un mandat de percheziţie a locuinţei tale.
Am găsit mica ta peşteră secretă.
Laboratorul meu, desigur.
Ai o colecţie impresionantă acolo.
Ai nişte organe de oameni, dispozitive de tortură.
Toate astea sunt pentru sex.
Uneori trebuie să experimentezi tot felul de lucruri.
Deci, ce se întâmplă atunci când acel raport toxicologic vine
şi pot să te leg de otravă?
Nu vei putea.
Bazându-mă pe dovezile mele, dacă ar fi să mă hazardez cu o idee,
aş spune că a fost aconită...
Ceva ce n-am mai experimentat de ani de zile.
Dacă ar fi să ucid pe cineva, aş folosi poloniu.
Îşi face efectul în câteva săptămâni. Oferă un alibi mult mai bun.
Aconita, în altă ordine de idei, acţionează destul de repede.
Criminalul ar fi trebuit să stea destul de aproape şi...
Şi ce?
Criminalul, suspectez că era în metrou la un moment dat.
Acum suntem pe aceeaşi lungime de undă.
Bine.
Am făcut-o.
Este cumva o confesiune?
Nu. E ceva ipotetic. Fă-mi pe plac.
Detectiv la Omucideri... Sunt sigur că ai
abilităţi destul de mari privind găsirea motivelor.
Bine. Ai aflat faza cu trenul, otrăvirea conductorului.
Motivul, putem lucra mai târziu la el.
Destul de corect.
Ştiai că va muri,
aşa că te-ai dus în spatele vagonului şi te-ai legat de ceva.
După care te-ai alăturat restului grupului.
Câteva ore mai târziu, te întorci la muncă
de parcă nimic nu s-ar fi întâmplat.
Unde am fost norocos că te-am întâlnit.
Trebuia să vezi ce faţă ai făcut.
Parcă te rugai să fie infarct.
Dar tu eşti cel care a sugerat otrăvirea.
Deci, detective, ce concluzie putem trage?
Ori eşti un sociopat nebun
care vrea să fie prins, ceea ce nu exclud din discuţie.
Nici n-ar trebui.
Sau... adevăratul criminal este încă în libertate.
Asta îmi pare destul de logic.
Cum ai evidenţiat,
sunt sigur că putem fi amândoi de acord cu ceva.
Nu ai probe îndeajuns ca să mă reţii.
Cel puţin acum.
Asta-i adevărat. Sunteţi liber, dr. Morgan.
- Nu plecaţi prea departe. - Aveţi cuvântul meu.
- Ce cauţi mai exact acum? - Un punct de intrare.
Criminalul trebuie să-i fi injectat cumva acea otravă.
Uite-l.
Uite ce rană are.
Se putea produce în timpul accidentului?
N-ar mai exista o urmă.
O dată ce-a fost ucis, sângele nu-i mai pompează.
Întrebarea care se pune...
De ce ai lăsa pe cineva să te injecteze după ureche?
Decât dacă nu l-ai lăsat.
Dă-mi dispozitivul cu ultraviolete.
Dr. Henry Morgan.
Ştii care a fost ultima sa ocupaţie?
Gropar.
Sfinte Dumnezeule, nu puteai să faci rost de-un tip mai ciudat.
Dacă te uiţi la probele împotriva sa, nu avem nimic.
Care ar fi motivul său?
Haide. Tipul ăsta e un mare ciudat.
Cine ştie de ce este capabil?
Nu spun că nu este capabil.
Este, fără îndoială, cel mai ciudat
şi ieşit din comun tip pe care l-am cunoscut.
Spun doar că dacă e singurul suspect pe care îl avem,
ar fi bine să mai căutăm încă unul.
Sunt în totalitate de acord.
Putem vorbi puţin, detective?
Când am spus "cel mai ciudat"
am spus-o în cel mai simpatic mod...
Detective, vă asigur că mi s-a spus şi mai rău. Poftim.
Ce-i asta?
Este o amprentă luată de mine de pe cadavrul
conductorului de la metrou.
M-am gândit că-l poţi căuta prin sistem,
dacă eşti încă deschis la sugestii.
Dacă mă înşel,
încă mai ai la dispoziţie un suspect legitim.
Amprenta aparţine lui Hans Koehler.
Nu are antecedente,
nu e încă oficial suspect şi eu pun întrebările.
Consideră-mă un observator curios.
Pare a fi un interes legitim
Dr. Morgan.
Nu avem mandat.
Dr. Morgan.
Uită-te la asta. Cauză probabilă.
Da, un şobolan mort.
Cu bale la bot şi abdomen umflat.
Ăsta a murit de ceva ce a mâncat.
Cum ar fi otravă de şoareci.
Sau poate că a molfăit puţin din astea.
Gluga Călugărului.
Cunoscută ca şi aconitum variegatum.
Dr. Morgan.
Stai! Stai.
Nu mişca. Aici poate fi plin cu otravă.
Intru eu prima.
Aconită.
Bun, nu atinge nimic. Hai să stăm puţin la distanţă.
Dr. Morgan.
Stai pe loc.
Nu mişca! NYPD!
Mâinile la vedere!
Mâinile la vedere, acum!
Stai cuminte.
Uşor.
Detective, mâna ta!
- Otravă. - Mâna mea!
Această otravă îţi intră în sânge.
Ce? Avem mai puţin de un minut!
Trebuie s-o spăl... Nu...!
Trebuie s-o neutralizăm. Uite, etanol.
Doamne!
Ce dracu ai păţit?!
- Stai, stai! - Ce faci?!
Nu! Nu!
Îmi pare rău.
Crede-mă, să mori de aconită este un mod oribil de-a muri.
Hans Koehler.
Se pare că a fost chimist pentru Dow
până acum trei ani când soţia sa, Karen,
a avut un accident căzând pe şinele de la metrou.
Conductorul metroului care a ucis-o...
E acelaşi conductor care a fost otrăvit.
Tipul ăsta plănuieşte asta de foarte mult timp.
Henry. Eşti bine?
Pari confuz.
Motivul lui Koehler.
Nu are niciun sens.
A făcut-o pentru că conductorul i-a ucis soţia.
Nu pare a fi aşa şocant.
Oamenii omoară pentru motive mult mai rele decât răzbunarea.
Da.
Dar am crezut că urmăreşte...
altceva.
M-am înşelat.
Vrei să bem ceva?
Henry, de fapt, eu... eu...
Nu mă dădeam la tine, detective.
Spuneam pur şi simplu un fapt.
Dacă vrei să bem ceva.
Nu-ţi face probleme.
Sunt persoana care judecă cel mai puţin din câţi cunoşti.
Te-am verificat.
Ai făcut medicina în Guam.
Înainte de asta, ai lucrat ca şi gropar
şi ai în buzunar un ceas vechi de 300 de ani.
Deci, Henry Morgan, care-i povestea ta?
Nu te voi plictisi cu detalii,
dar ceasul a fost un cadou.
Legenda spune că a aparţinut unui doctor
care era pe un vapor, în drum spre Africa.
I-a fost dat de către tatăl său.
În fine, ceasul a fost pierdut pe fundul oceanului.
Câţiva ani mai târziu, a fost găsit de nişte vânători de comori.
A fost cumpărat la o licitaţie şi mi s-a dat mie.
Este un cadou generos.
Această persoană trebuie să ţină mult la tine.
Da, probabil că a ţinut.
Dar şi-a revenit şi m-a părăsit.
Da, se cam întâmplă.
Ce s-a întâmplat cu soţul tău?
Era avocat.
Era în D.C. pentru o depoziţie,
şi a decis să alerge pe o bandă de alergat din hotel.
Şi a făcut stop cardiac.
Este o parte din el pe care încă o mai simt.
Vreau doar să dispară.
Nu va dispărea.
Îţi mulţumesc. Mă simt mult mai bine.
Da.
Voi fi chiar acolo.
Au găsit şi mai multă otravă în laboratorul lui Koehler.
Aceste canistre au fost pline până acum şase ore.
Spectrometrul spune că este aconită.
Având în vedere volumul lor, aş spune că au fost 2 galoane.
Am găsit şi urme de etanol.
Cred că golea butoiul.
Sau voia s-o facă solubilă.
- De ce ar fi vrut asta? - S-o producă în masă.
Poate că el căuta o audienţă mai mare.
O să chem Securitatea Naţională.
Ce-s astea?
Am găsit astea în gunoi. Pare a fi nişte scheme.
Astea sunt... Un peşte, un crab, nu ştiu,
poate ceva în apă sau o barcă.
Peştele este peşti şi crabul este racul,
dar sunt pe dos.
Toată lumea la bord!
Zodiacul e pictat invers pe tavanul din Gara Centrală.
Se spune că a fost făcut aşa
fiind o altă perspectivă de-a lui Dumnezeu,
dar au angajat o mulţime de beţivani.
Unde a fost omorâtă soţia sa?
A căzut de pe platforma 42... şi Park.
Gara Centrală.
M-aş putea înşela.
Dar dacă nu mă înşel, vom fi cu toţii foarte ocupaţi.
Trenul din Northbound către Morris Heights,
University Heights, Marble Hill, Kingsbridge.
Koehler ar putea fi oriunde.
Ar trebui să închidem locul ăsta, să scoatem oamenii afară.
Henry? Henry, unde te duci?
Mi-am dat seama de ceva.
E destul de răcoare în seara asta.
Eşti foarte perspicace. De ce fugi pe scări?
Pentru că aerul e pornit.
A făcut toxina solubilă ca să poată fi transmisă prin aer.
Sistemul de ventilaţie e pe acoperiş.
Poate că am fost puţin cam zelos.
Detective!
Vino aici! Aş avea nevoie de ajutorul tău.
Haide.
Apucă aia.
Haide!
Adu-l aici.
Ăsta nu-i răspunsul.
Omorârea acestor nevinovaţi nu-ţi va aduce înapoi soţia.
Aşa e, dar nenorociţii ăştia de la MTA, îşi amintesc de ea.
Ştiu cum te simţi.
Am experimentat durerea şi pierderea cuiva mai mult decât crezi...
Nu ştii nimic!
Crede-mă, ştiu cum e să pierzi pe cineva.
Să simţi cum viaţa joacă un joc cosmic cu tine.
Dar omorându-i pe aceşti oameni nu-ţi va dispărea durerea.
Nu te pot lăsa să faci asta.
Cred că uiţi că eu am arma.
Poate părea o surpriză ceea ce zic,
dar o împuşcătură... nu e cel mai rău mod de-a muri.
E-n regulă.
Te vei duce într-un loc mai bun.
Nu ştiu.
Ce s-a întâmplat?
Pe scurt, ai fost împuşcată
şi Koehler a decis să se sinucidă.
A sărit de pe acoperiş.
Şi otrava?
Cred că s-a gândit mai bine.
Asta nu are niciun sens.
Bine.
Ce crezi că s-a întâmplat?
Cred că amândoi aţi căzut de pe acoperiş.
Amândoi? Cum e posibil?
Crede-mă. Aş vrea să fiu puţin mai eroic.
Dar te asigur că acum vorbeşte morfina.
E ceva ce nu-mi spui.
Mulţumesc.
Alo?
Da. Stai puţin.
E pentru tine.
Alo?
Am vrut să mă asigur că eşti bine.
Ai luat o căzătură pe cinste aseară.
Da. Bine, mulţumesc.
Ce doreşti?
Acelaşi lucru ca şi tine, Henry.
Moartea.
Asta nu poate fi o opţiune pentru niciunul dintre noi.
Nu înţeleg.
Ce... ce vrei să spui?
Spun că amândoi suntem la fel.
Împărtăşim aceeaşi durere, acelaşi blestem, aceeaşi durere.
Cum este posibil?
Mă tem că sunt la fel de pierdut ca şi tine.
Suntem suflete pereche, Henry. Avem eternitatea împreună.
Măcar să ne distrăm puţin.
Mai bine aş pleca.
Henry.
Eşti bine?
Voi supravieţui.
Ai grijă la spate! Repede!
Am văzut multă moarte,
multă durere şi foarte multă suferinţă.
Dar am văzut şi multă viaţă...
multă frumuseţe,
multe minunăţii.
Eşti doctor?
Acest copil a fost recuperat dintr-unul dintre lagăre.
Pare a fi sănătos tun.
Nu durata anilor contează.
Vieţile noastre se adăugă la o mulţime de momente.
Nu ştim unde sau când se întâmplă.
Dar rămân cu noi pe cap, marcându-ne sufletele pe vecie.
Cred că sunt pe cale să te înving
pentru prima dată în 65 de ani.
Mat.
Problema cu trăitul de 200 de ani
nu e vorba de singurătate, durere sau suferinţă.
Bine, sunt toate astea.
Dar ce te prinde
este atunci când viaţa nu conteneşte să te surprindă.
Bună.
Eram prin zonă,
şi m-am gândit să-ţi returnez ăsta.
M-am gândit că este destul de preţios.
Este. Mulţumesc.
Invit-o înăuntru.
De fapt, Nu pot rămâne. Am treabă.
De fapt, ai auzit cumva de vreo sabie pe nume Hancho Mass...
Honjo Masamune?
Considerată cea mai faimoasă sabie din lume.
A dispărut după Al Doilea Război Mondial.
Era "lipită" de pieptul unui tip între străzile 32 şi Park.
Te-am cerut pe tine ca şi medic legist.
Vii sau nu?
Mi-am petrecut întreaga viaţă studiind corpul uman,
şi pot spune cu certitudine ştiinţifică
că ceea ce ne ţine în viaţă,
mult mai important decât oxigenul sau chiar iubirea...
este speranţa.
Traducerea şi adaptarea: Lia & Neoh @ Titrări Team