Mă numesc Henry Morgan.
Am o poveste lungă.
De-a lungul anilor, puteţi spune că am devenit un student al morţii,
Trebuie să găsesc o cheie pentru a-mi debloca blestemul.
S-a întâmplat ceva în urmă cu două secole.
Am fost transformat.
Viaţa mea este ca şi a voastră.
Cu o mică excepţie.
Nu se termină niciodată.
De fiecare dată când mor, mă întorc mereu în apă,
şi sunt mereu dezbrăcat.
Acum ştii la fel de multe despre starea mea ca şi mine.
Este o poveste lungă.
Sper să vă văd din nou.
Mulţumesc.
La revedere.
Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
- Doamne, ce nu aş da. - Ce nu ai da ?
O să-ţi rupi şoldul, Abraham.
N-aş fi aşa de sigur.
Am fost extrem de abil în tinereţe.
Poate că ne amintim diferit zilele alea.
Îmi amintesc că au fost destule vizite la stomatolog,
când învăţai să mergi pe bicicletă.
Cu toţii evoluăm în timp, cei mai mulţi dintre noi.
Spune-mi te rog, că nu te ascunzi în temniţa ta.
Haide, este weekend-ul.
Studiam în laborator.
Am făcut o descoperire incredibilă despre starea mea.
Deci poţi transmite secretul vieţii veşnice ?
Şi mai bine. Cred că am găsit un mod de a muri.
Tinereţea este irosită pe nemuritori.
Deci, am colectat date despre trezirea mea.
- Despre ce ? - Când mă trezesc în apă.
Nu-mi prea place termenul "renaştere".
Este ciudat că asta este partea care nu îţi place, dar, în regulă.
Oricum, când calculez exact reapariţiile mele,
prin folosirea martorilor şi ocazionalele raporturi ale poliţiei,
şi le compar cu datele mele probabile cu timpul morţii...
Deci ?
Câteodată...
Rămân mai mult timp mort.
Doar cu câteva secunde mai mult, dar tot este ceva.
Cred că are de a face cu cauza morţii.
Daune viscerale faţă de leziuni ale nervilor.
De ce pleci ? Asta este fascinant.
Ba nu, este deprimant. Lasă-mă să te întreb ceva.
Adică, să spunem că unul dintre aceste experimente ciudate merg.
Adică, chiar ai face-o ?
Vrei să mori chiar atât de tare ?
Ei bine, nu. Nu.
Nu, nu spun asta.
Vreau să îmbătrânesc,
să experimentez ciclul vieţii,
să am păr alb, să devin un bădăran ca şi tine.
Da, ei bine...
Îmi dau seama că glaucomul şi sciatica
sunt foarte fascinante pentru tine.
Dar doar pentru că nu poţi să îmbătrâneşti,
asta nu înseamnă că nu poţi evolua.
Ce ai vrea să fac ?
Dacă aş fi ca şi tine... totul.
Aia este servieta mea.
Să mă ajute cineva !
Opriţi-l ! Luaţi-l de pe mine ! Ajutor !
Sună la 112 !
Sunt o groază de lucruri pe care le putem face,
pentru a amâna moartea...
Să facem sport, să mâncăm sănătos să folosim protecţie solară.
Deşi dacă incercăm să negociem cu moartea,
nu vă faceţi iluzii.
O să vă găsească.
Deci dacă îţi petreci tot timpul ascunzându-te de moarte,
sau în cazul meu, căutând-o.
Cred că întrebarea este dacă ai fost vreodată cu adevărat în viaţă ?
Neaţa. Cum a fost weekend-ul tău ?
Poate o plimbare melancolică prin Central Park ?
Maratonul hulu ?
Poate ai cumpărat nişte eşarfe.
- Am muncit. - Bine.
Ai vrea să auzi ce am făcut eu ?
- Nu. - Bine.
Pentru că nu prea voiam să vorbesc despre asta.
Bine. Numele decedatului este Bill Sayle în vârstă de 67 de ani.
Ambulanţa l-a luat din Chinatown, posibil ucis de un tâlhar.
Judecând după starea degetelor lui, dl Sayle a ripostat.
Diferenţa de culoare de pe inel sugerează că a purtat verighetă,
până anul trecut, pentru că nu văd o urmă de bronz.
De asemenea, este un fel de funinge pe degetele lui.
Flanel gri cu gaică şi umăr mare.
Cred că a fost cumpărat în urmă cu 30 de ani,
dar a fost modificat recent.
Pata de pe cămaşa lui cred că este suc de struguri.
Acum, haide să vedem ce este dedesubt.
Este uimitor !
Are 67 de ani ? Arată ca şi mine !
După abdomenele de dimineaţă.
Ce putea să-i facă asta corpului lui ?
Un lucru este sigur...
Nu-ţi poi da seama câţi ani are cineva doar uitându-te la el.
ETERNITATE Episodul 3
Traducerea şi adaptarea: Lia @ Titrări Team
Nu ai mutat din întâmplare M-148536...
necunoscutul cu tatuajul pe gât, nu ?
Bine, mersi, Jim.
Anton, mulţumesc pentru gogoaşă.
- Nicio problemă. - Ai grijă.
Nu mai avem nevoie de mai mulţi morţi pe aici.
Am prins tâlharul încercând să se interneze.
Nu este foarte deştept.
Încă avea servieta la el.
Ar trebui să-l acuzăm de crimă ?
Dl Sayle nu a fost omorât de tâlhar.
Nu avea nicio contuzie, zgârietură
ori vreo rană, decât cele de la degete.
Inima lui era în stare perfectă.
Avea masa osoasă densă şi degetele şi articulaţiile robuste.
Bine, atunci de ce a murit acest specimen perfect ?
Creierul lui.
Uită-te la textura şi plăcile de amiloid.
- Asta este dezgustător. - Este ca şi cum avea
Alzheimer, Parkinson şi Huntington în acelaşi timp.
În orice caz, avem aici un bărbat de 62 de ani,
cu corpul unuia de 30 şi creierul unuia de 100 de ani.
Deci spui că a murit din cauze naturale.
Spun că este opusul "naturalului".
Am găsit acest amestec în stomacul lui.
De fapt, nu era nimic altceva în sistemul lui.
Să nu ne grăbim, dar cred că asta l-a omorât.
- Ce este ? Otravă ? - Bila...
cu un pic de vanilie artificială.
Poate un shake.
Mark Sayle, fiul decedatului este aici să vorbească cu tine.
Nu este tatăl meu.
- Poftim ? - Adică, este el.
Dar acela nu este omul care m-a crescut.
Tata mergea cu trenul s-o vadă pe mama în New Jersey
în fiecare seară timp de 35 de ani şi adormea pe fotoliu.
Nu avea cu siguranţă un asemenea corp,
ori era în formă,
ori petrecea cu persoane care avea jumătate din vârsta lui.
Înainte...
Înainte să moară mama ta.
De cancer, acum doi ani.
După asta, a devenit o persoană complet diferită.
A uitat-o pe mama, şi ne-a uitat pe noi.
Putem să ne uităm în servieta lui ?
Aceia este mama.
Da, era frumoasă.
Cu toţi avem modalităţi diferite de a face faţă pierderii.
N-a uitat-o niciodată.
Ce este asta ?
"Tinereţe. Vitalitate. Vigoare."
Ouroboros, ori un şarpe care îşi mănâncă coada.
Sugerează întinerire veşnică.
Mă întreb dacă are de a face cu condiţia corpului tatălui tău.
Sau poate asta are.
Pare să fie 7.000 $.
Ai vreo idee pentru ce sunt ăştia ?
Nu. Cu siguranţă nu are banii ăia de la mine.
Pare logic de ce ar fugi după servietă în Chinatown.
Ştii ce făcea acolo ?
Locuia în Jersey.
Mi-a spus mereu că urăşte centrul.
Presupun că sunt multe lucruri ce nu ştiam despre tata.
Deci, aici a sfârşit Bill Sayle, dar n-o să ne ajute prea mult.
Tâlharul putea s-o ia în orice direcţie.
Trebuie să aflăm de unde a început.
Acolo.
- Urme de derapare ? - Sunt proaspete.
Bill Sayle avea un strat de funinge pe mâna stângă
şi o linie pe piciorul stâng.
Trebuie să fi trecut strada,
şi a fost aproape să fie lovit de o maşină.
Acolo.
Am găsit fragmente de tăiţei şi aşchii de lemn în pantofii lui.
Henry. Asta este ciudat, chiar şi pentru tine.
- Ce faci ? - Suc de struguri.
Era o pană pe cămaşa lui.
Vechea rutină pentru furat, varsă, apucă şi aleargă.
De aici a pornit Bill Sayle.
Şi a sfârşit după colţ.
Deci, unde se ducea cu toţi banii ăia ?
Un bărbat de 67 de ani care ura centrul ?
Nu se potrivea aici.
Şi nici ea.
Nu merge prea mult dacă are tocuri aşa de înalte.
- Este condusă. - Pun pariu ca ştie
ce poţi să iei din zona cu 7.000 $
Un ouroboros.
- Într-adevăr. - Treci în spatele meu.
Mă întreb ce vând aici.
Tinereţe. Vitalitate. Vigoare.
Bun venit la Aterna.
Sunt dr. Frederick Gardner.
Lăsaţi-mă să vă pun o întrebare simplă.
Vreţi să trăiţi pentru totdeauna ?
Aşa mă gândeam şi eu.
Ce vindeţi mai exact aici, doctore ?
Tinereţe. Vitalitate.
Vigoare. Da, am auzit. Dar mai specific ?
Produsul nostru principal se numeşte Aterna.
Este în esenţă un supliment care a revoluţionat îmbătrânirea.
Cât de avansată este ?
Având în vedere natura de cercetare,
o doză de Aterna poate să fie destul de picantă.
Iată meniul nostru.
Clienţii voştri cheltuiesc sute de dolari pe săptămână
- pentru a arăta tineri ? - Nu.
Pentru a fi tineri, detective.
Aterna te face o versiune mai bună a ta.
Este un motiv pentru care atleţii profesionali
apelează la medicamente pentru îmbunătăţirea performanţei
şi un motiv pentru care sunt interzise.
Pentru că merg.
Pentru noi restul,
putem da literalmente timpul înapoi.
Ăsta este viitorul medicinei.
Mai puţin faptul că v-a murit un pacient.
Nu garantăm viaţă veşnică...
doar mai multă vitalitate cât timp eşti aici.
Mare parte din clientela noastră are o vârstă înaintată.
Dacă nu l-a omorât produsul tău.
Luăm toată măsurile necesare pentru ca Aterna să fie sigură.
Suntem înregistraţi la FDA.
Dacă credeam că este ceva periculos în Aterna,
nu aş bea-o în fiecare zi.
Deci, spuneţi-mi doctore, ce este mai exact în Atena ?
Este un pic complex.
O să încerc să ţin pasul.
Să spunem că am luat în considerare noua cercetare
despre hormonul uman de creştere,
coenzima Q10, testosteron, ta-65, şi altele.
Da, o să avem nevoie de o probă pentru investigaţie.
Îmi pare rău, detective.
Cererile sunt atât de mari încât avem o listă de un kilometru.
Nu cred că înţelegeţi. Asta este o investigaţie a poliţiei.
M-aş simţi mult mai bine dacă aţi avea un mandat.
Dr. Gardner ? Pot să vă vorbesc un moment ?
Între patru ochi.
Scuzaţi-mă.
Dr. Gardner are două operaţii plastice foarte reuşite.
Şi-a coborât maxilarul şi şi-a făcut o rinoplastie.
Deci este un pic van.
Asta vând pe aici.
O procedură de feminizare,
şi cealaltă i-a făcut nasul mai lung.
Amândouă sunt alegeri foarte ciudate pentru un bărbat
căruia îi pasă aşa de mult de înfăţişare.
Da, dar nu pentru cineva care vrea să facă o schimbare drastică.
Lucrurile se adună.
Trebuie să mă întorc la pacienţii mei.
Vă mulţumesc pentru timp.
Ce faceţi aici sună uimitor.
Nu aveţi o carte de vizită, nu ?
Sigur. Este una la mine în birou.
- Este chiar pe aici. - Are numărul personal ?
Adică, doar dacă am vreo întrebare.
- Poftim. - Mersi.
Scuze că vă deranjez.
Sunt nou aici, şi sunt un pic ezitant.
- Cum vă simţiţi ? - Uimitor.
Nu ai de ce să te îngrijorezi.
Adică, Aterna mi-a schimbat viaţa.
Sunt sigur că asta nu a fost prea greu.
Pentru că de abia ai divorţat ?
Cum ştii asta ?
Citeşti o revistă,
cu o etichetă de abonat pe care scrie "doamna",
şi totuşi nu ai o verighetă.
A vrut un model mai tânăr.
Asta a fost prostesc din partea lui.
Ai grijă.
Îmi pare aşa de rău !
Este în regulă. Sunt neîndemânatică.
- Dă-mi voie, te rog. - Mulţumesc. Este în regulă.
Mulţumesc.
Apropo...
Eu nu cred că ai nevoie de Aterna.
Spui asta pentru că iau Aterna.
Filtrai cu femeia aia ?
Avea un zâmbet drăguţ. Doar din punct ştiinţific.
Am vrut să ştiu ce era în asta.
Foarte suav.
Cât timp făceai asta, am luat amprentele doctorului.
Care sunt şansele ca dr. Gardner să ascundă ceva ?
Deci, lasă-mă să te întreb din nou... vrei să trăieşti pentru totdeauna ?
Viitorul medicinei este aici.
Sanatoriul Hudson Valley se va deschide
cu cele mai noi şi relevante echipamente.
Electroterapie, hidroterapie...
a fost dovedit ştiinţific că vindecă tot,
de la nevralgie la tuberculoză şi douloureux tic.
Combinăm medicina modernă.
Folosirea electricităţii pentru a-ţi curăta sangele de bacterii.
Fixarea radioactivă a apei la nivelul nervilor.
Oamenii chiar cred în asta ?
Cred că oamenii ar face orice,
pentru a menţine moartea la distanţă... chiar şi tu.
- Lasă-mă să schimb asta. - Eu ?
Cum ?
Îmi amintesc un anume doctor pledând pentru milă,
după un ajun rătăcitor a lui Delmonico.
Ginul şi stridiile va face catâr orice om.
James, pacienţii ăştia sunt cu adevărat bolnavi,
şi au nevoie de sfaturi medicale adevărate.
Haide, Henry.
Nu este nevoie să iei asta ca un afront personal.
Dar omul ăsta este un şarlatan,
le dă speranţe false oamenilor ăştia.
Uite, medicina se schimbă atât de repede.
Cine ştie ce rezervă viitorul ?
Dar poate unele din aceste droguri minune
o să te ţină în viaţă într-o zi.
Vă simţiţi bine astăzi ?
Să schimbăm asta !
Am crezut că o să ieşi din pivniţa asta a morţii.
Nu studiez moartea.
Studiez un medicament minune, o fântână modernă a tinereţii.
Vorbind în numele toţi septuagenarilor,
trebuie să întreb, merge ?
Este prea devreme de prezis, dar instinctul meu spune că nu.
Nici măcar nu pot descifra ce este în ea.
Ce ai găsit până acum ?
Pare să fie un amestec de hormoni,
amestecaţi cu o doză concentrată de vitamine şi minerale,
şi un fel de materie celulară de la mamifere.
Poate, proteine de la carnea de vită ?
Sună delicios. Poate ar trebui s-o încerc.
Aş avea grijă. Decedatul arăta super,
avea corpul unei persoane care avea jumătate din vârsta lui,
dar creierul lui era plin de găuri.
Mă bine n-o fac. Să îmbătrânesc frumos ca şi tine.
Mulţumesc, Abe.
Nu pari de 200 de ani.
Bine, 250.
Smitty.
Unde s-a dus necunoscutul 8611 ?
Cum naiba să ştiu eu ? Cine a luat-o ?
Semnătura ta. Unde ai pus-o ?
Haide, omule. Trebuie să mă ajuţi.
Doi legişti au fost concediaţi anul trecut pentru pierderea unui cadavru,
şi eu s-ar putea să fi pierdut două.
- Două ?! - Da.
Bine ? Am probleme serioase, şi o iau razna.
Astăzi, în special sunt super încântat că nu sunt tu.
Ne vedem !
Detective, iată-te.
Am petrecut toată noaptea distilând şi separând compuşii găsiţi în Aterna.
Sună foarte interesant, şi ?
Urme de ubichinol, idebenonă, fluoximestron,
şi extracte din astragalus membranaceus.
Habar n-am despre ce vorbeşti.
Dr. Gardner a menţionat unii compuşi importanţi din Aterna.
Sunt variante mai ieftine. S-a zgârcit la bani.
Şi dacă este aşa, probabil asta a cauzat
adevăratul prejudiciu asupra creierul pacienţilor lui.
- Adică fac găuri prin ele ? - Exact.
Doar că dr. Gardner nu este dr. Gardner.
I-am luat amprentele după cartea de vizită.
Numele lui adevărat este Harold Price.
Nu are nicio pregătire medicală.
Acum doi ani a avut o clinică de sănătate în Miami,
unde doi din pacienţii lui au murit în mod misterios.
A închis clinica şi a dispărut, până acum.
Dacă este ceva letal în Aterna,
trebuie să închidem clinica aia.
Deja am depus un ordin.
- Să-ţi iei un costum de baie. - Pardon ?
Trebuie să trecem pe la doctor.
Locuieşte în Hamptons.
Tot ce pot să cumpere banii.
Fii drăguţă, detective.
Pot fi femei foarte bune.
Joacă doar cărţile care le sunt date.
Nu toată lumea s-a născut atât de norocos.
Încerci să fii fermecător ?
Te rog, trebuie să ştii că eşti atractivă,
din punct de vedere ştiinţific.
Distanţa dintre ochii tăi este de 44% din lăţimea feţei.
46% este optim, dar tu eşti pe aproape.
Ochi mari, pomeţi ridicaţi...
nu sunt totuşi gustul meu. Eu prefer un aspect mult mai eronat.
Dar din punct de vedere empiric, detective, eşti destul de bună.
Nu prea mă ajută asta în meseria mea.
De fapt, este mai mult o datorie.
Şi apreciez efortul de a le ascunde.
Dar doar ca să ştii, nu merge.
Iată-te... doctorul cel bun.
Nu cred că ţi-am trimis o invitaţie.
Voi doi păreţi să fiţi mult prea îmbrăcaţi.
Sunt sigur că putem să-ţi găsim ceva de îmbrăcat, detective.
De fapt, nu plănuiesc să rămân.
Am venit doar să te duc cu maşina.
Speram să ni te alături în centru.
Sună excelent.
Dar după cum poţi vedea, am musafiri.
Sunt confuză. A cui este casa asta ?
A dr. Gardner sau a dlui Price ?
Acesta este numele tău adevărat, nu ? Harold Price.
Despre ce vorbesc ? Cine este Harold Price ?
Numele adevărat a lui dr. Gardner înainte să-l schimbe.
A deschis un centru de sănătate în Florida unde au murit doi pacienţi.
Nu a fost din vina mea.
Scumpo, lasă-mă să clarific această neînţelegere cu ei,
şi o să vin şi eu într-un minut, bine ?
A fost un lucru teribil ce s-a întâmplat.
Dar te asigur că nu am avut nimic de-a face cu morţile lor.
N-am nicio îndoială.
Nu aveai nici pregătirea şi nici intelectul necesar
pentru a dezvolta un drog aşa de complex ca şi Aterna.
Dar trebuie să ştim cine a făcut-o.
Nu aici.
O să vin cu voi.
Pot măcar să pun nişte haine pe mine ?
Aş prefera s-o faci.
Bună din nou.
Te cunosc ?
Ne-am cunoscut la biroul Aterna.
Purtam o eşarfă probabil.
Scuze. Nu-mi amintesc.
Poate că ai băut suficient.
Nu beau alcool.
Apă minerală ?
Am nevoie de nume, fotografii,
şi declaraţii de la fiecare persoană de la petrecerea asta... acum.
Deci, criminalul a intrat cel mai probabil de la piscină.
L-a atacat pe dr. Gardner din spate,
cu o armă la gâtul lui.
Da, oglinda i-ar fi arătat reflexia,
dar victima nu s-a întors.
A fost înjunghiat în al cincilea spaţiu intercostal,
la limita sternului stâng, o rană precisă.
Un criminal precis. N-a pierdut niciun moment.
Scuză-mă. Pot să împrumut ăsta ?
Ai ceva ?
O singură rană prin înjunghiere cu un bisturiu de unică folosinţă.
Căutăm pe cineva cu pregătire medicală.
Uită-te la petele astea.
Este ca şi cum ceva i-a mâncat creierul.
Dr. Gardner suferea
de aceeaşi boală neuro degenerativă ca şi Bill Sayle.
- Deci dacă nu era înjunghiat... - Ar fi murit oricum.
Asta este ghinion masiv.
Sau noroc, dacă iei în considerare că înjunghierea
este mult mai puţin dureroasă decât transformarea creierului tău
în brânză elveţiană.
Nu aveau decât un lucru în comun, amândoi luau Aterna.
Da, dar am făcut rapoartele toxicologice.
- N-am găsit nimic. - Nu cred în nimic.
Sunt un om de ştiinţă şi sincer unul sceptic.
Este mereu ceva,
atâta timp cât ştii unde să te uiţi.
Când mi-a spus Mulgrave, am crezut că glumeşte.
Ce faci aici, James ?
Încerc doar să mă simt mai bine, să trăiesc mai mult.
Ai citit literatura.
Te joci cu mine ?
Râdeam de oamenii care fac asta.
Atunci, poate am fost închişi la minte.
Nu există niciun motiv logic pentru care să fii aici.
- Asta nu este ştiinţă. Este magie. - Opreşte-te.
Te prosteşti. Te scot de aici.
Calmează-te, Henry.
Da.
Darul tău pentru diagnostic instant este corect.
James... o să reparăm asta.
Suntem amândoi oameni ai ştiinţei.
Europenii au reportat tot felul de tratamente noi.
Nu există leac pentru tuberculoză.
Nici măcar nu ştim ce o cauzează.
Da, suntem oameni ai ştiinţei, Henry...
Până când ne dezamăgeşte.
Tuberculoză !
Asta încă este o chestie ?
Timp de secole, a transformat plămâni sănătoşi
în ţesuturi descompuse şi putrezite.
Tocmai ce am comandat mâncare chinezească.
Nici măcar nu am ştiut că este o infecţie bacteriană până în 1882.
Şi ne-a trebuit 20 de ani să aflăm
că este transmis prin laptele infectat de vacă.
Bine, şi ce legătură are asta cu cazul nostru ?
Căutam un compus din Aterna
care poate să cauzeze acestă deteriorare,
dar dacă Aterna în sine a fost infectată cu ceva ?
Nu ar fi apărut pe raportul toxicologic ?
- Nu dacă era o boală prionică. - O ce ?
Prionii... nu sunt nici bacteriene şi nici virale.
Şi nu sunt vii. Sunt doar nişte bucăţi de proteine.
Din această cauză nu apar pe niciun test.
Dar când eşti infectat cu prioni,
aceştia determină simptome neurologice bizare
pentru că fac găuri în creierul tău.
Ce faci ?
Trebuie să găsesc fiecare persoană care a fost la clinica aia,
şi să-i fac să nu mai bea chestia aia,
şi vreau să explici chestia aia cu prionii
la o grămadă de oficiali ai oraşului.
Jo... devin mai rău.
Poţi să iei o boală prionică ingerând ţesutul infectat.
Şi prionii se găsesc în ţesutul neuro uman.
Creiere ?
Oamenii ăştia mănâncă creiere ?
Le beau.
Întrebarea mai importantă este...
De unde vin creierele alea ?
Câţi necunoscuţi şi necunoscute lipsesc Lucas ?
Ştii de corpurile lipsă ?
Eşti emoţionat că ai pierdut ceva de două zile,
pentru că tu nu pierzi niciodată nimic.
Nu de când ai lăsat prima ediţia a romanului tatălui tău
în metrou când aveai 6 ani.
Îţi aduci aminte povestea aia ?
Câte, Lucas ?
Da ! Între noi, Brooklyn,
Bronx, Queens, Staten Island,
Au dispărut 12 în ultimul an.
Ai liste cu cine putea să ia cadavrele.
Am vorbit cu supervizorul de la morgă,
fiecare şofer de pe ambulantă.
Îmi spui fiecare detaliu din viaţa ta.
Fă asta acum, începând cu necunoscuţii.
Acum ? Bine, era într-o luni.
Era ziua de naştere a fostei mele iubite.
Deci am intrat în depozit,
gândindu-mă la cât de mult îi plăceau labradorii negrii.
De ce nu i-am luat unul ?
Continuă.
Am băut o cafea neagră columbiană,
pe care am luat-o din locul acela nou,
şi aromele se combina perfect
cu gogoaşa pe care o mâncam.
Spune-mi despre gogoaşă, Lucas.
Gogoaşa ?
Lucas nu mănâncă de obicei gogoşi.
Era spumoasă. Dar nu prea spumoasă.
Textura era fantastică.
Sunt de la brutăria specifică din Brighton Beach.
Te-am văzut lingându-ţi degetele de zahăr în dimineaţa aia,
şi tu nu locuieşti în Brighton Beach.
Cine ţi-a dat gogoaşa, Lucas ?
Anton.
Anton Vann, tipul de la ambulanţă.
Îmi aduce una de fiecare dată când aduce un cadavru.
Pentru a-ţi distrage atenţia când pleacă cu celălalt.
Sunt Jo Martinez. Vreau să dai în urmărire pe Anton Vann.
Poliţia. Nu te mişca.
Nu te mişca !
Anton, eşti arestat.
Avem registre care dovedesc
că ai furat 12 necunoscuţi şi necunoscute din întregul oraş,
pentru a le recolta glandele pituitare.
Nu mai aveau nevoie de ele.
Poate ar trebui să tratezi asta un pic mai serios.
O să primeşti cel puţin 10 ani pentru fraudă, furt,
manipulare frauduloasă a unui cadavru.
Dar asta nu este nimic,
comparat cu sentinţa pentru uciderea lui Harold Price.
- Cine ? - Dr. Gardner.
Avem martori care te-au văzut la petrecere.
Ţi-am verificat şi ambulanţa.
Kitului tău îi lipseşte un bisturiu de unică folosinţă.
Şi ghici cu ce a fost înjunghiat Price ?
Cu cine lucra Harold Price pentru a face Aterna ?
- Deci, nu avea cunoştinţe ştiinţifice. - Era doar un agent de vânzări.
Îmi dai un nume, şi o să vorbesc cu procurorul.
Sau aş putea să vorbesc cu cei de la Imigrări.
Sunt sigură că le-ar face plăcere să te trimită acasă,
să fii judecat în Ucraina.
Eu am făcut Aterna.
Am fost chimist în Ucraina.
Dar n-am putut să fac decât asta când m-am mutat în America.
Eşti pregătit să scrii asta ?
Da. O s-o fac.
Scuză-mă.
- Realizezi că o să spargi oglinda ? - Îmi cer scuze.
Înainte să scrii o confesiune,
Vreau să-l întrebi pe Anton ceva.
"Când ai extras peptida complexă
"din glandele pituitare,
ai folosit metoda Ribowsky ?"
Colegul meu are o întrebare simplă.
Când ai extras peptida complexă din glandele pituitare,
ai folosit metoda Ribowsky ?
Bineînţeles că am făcut-o.
- Nu el a făcut-o. - Care parte ?
Anton a furat cu siguranţă necunoscuţii şi necunoscutele,
şi l-a omorât pe dr. Gardner, asta este clar.
Dar nu este nicio metodă Ribowsky.
Nu are experienţa ştiinţifică pentru a crea Aterna.
Scuze de întrerupere,
dar am găsit asta când am închis clinica.
Este o listă cu toţi pacienţii Aterna.
Bine, trebuie să găsim fiecare persoană de pe lista asta,
şi să-i facem să nu mai bea asta.
Henry ? Eşti bine ?
Eşti bine ?
Această pictură ar fi un câştig pentru orice colecţie.
Dar care este valuarea de revânzare ?
Am crezut mereu că femeile frumoase sunt mereu stilate.
Abraham ! L-ai luat ?!
- Ce să iau ? - Îmi pare rău. Magazinul este închis.
Întoarceţi-vă în 5 minute,
dupa ce pleacă acest domn nebun.
Nu glumi despre asta, Abraham !
Ai luat Aterna ?!
Ce ?! De ce ai crede asta ?
Pentru că ţi-am văzut numele pe lista de pacienţi.
Cineva mi-a strecurat un fluturaş într-un turneu de mahjong.
N-am fost decât pentru o consultaţie.
N-am luat-o niciodată.
Deci m-ai minţit... chiar în faţă.
Ce s-a întâmplat cu îmbătrânirea frumoasă ?
Am făcut-o. Sunt bătrân acum, şi am făcut-o cu graţie.
Deci, ce ? Vrei să fii tânăr ?
Nu !
- Poate. Câteodată... - Sigur.
Nu de asta m-am dus acolo.
Atunci de ce ?
Pentru că...
Pentru că mă îngrijorez câteodată.
Adică, cred că...
Cine o să aibă grijă de tine când eu n-o să mai fiu ?
Şi apropo, ar trebui să mă cunoşti mai bine de atât.
Sunt fiu de doctor.
Crezi că aş lua prostii dintr-alea ?
Le-am pus prea multe întrebări,
au trebuit să aducă chimistul pentru a-mi explica.
Ce chimist ?
Cea frumoasă. Şi este şi deşteaptă.
Doamne, ce ochi avea.
Ai recunoaşte-o dacă ai vedea-o ?
Nu mă jigni.
Ochii un pic mai mari şi nu atât de pătrat maxilarul.
O cunoşti pe Ingrid Bergman ?
Are ochii lui Ingrid.
Este pe aproape.
Sora ta este aici să te vadă.
Ce faci aici ?
Nu ştiu ce să fac.
Mi-am asumat vina, surioară.
Trebuie să vinzi restul drogului.
Foloseşte banii că să pleci de aici.
Pleacă acum.
Am găsit. Am o potrivire.
Aia este iubita dr. Gardner.
Ea era creierul din spatele Aternei.
Sasha Savchenko... 28 de ani. Este un chimist ucrainean.
A intrat în ţară cu o viză medicală în 2011.
Ultima adresă cunoscută în Brighton Beach,
unde locuia cu fratele ei.
Anton Vann.
Trenul 1 ajunge acum.
O maşină se duce la ea acasă chiar acum.
Dr. Morgan ? Colegul tău este la telefon.
Alo ?
Am găsit chimistul de la clinică.
Cea frumoasă. O s-o urmăresc.
Rămâi pe loc, Abraham !
- Unde eşti ? - Am plecat de la secţie. Sunt la metrou.
Abe ?!
Vreau să dai în urmărire femeia asta.
Henry, ai o poză cu Abe ?
Este miercuri, deci Abe ar trebui să se ducă
la barurile ruseşti de pe strada 5 şi Broadway.
Următoarea staţie este la strada 18.
Dar având în vedere frecvenţa trenurilor la o oră de vârf,
ar trebui să fie la 23 în 6 minute.
Următoare oprire... staţie 23.
Alo ? Sunt colegul lui Henry Morgan.
Vă rog îndepărtaţi-vă de uşi !
Sunt în trenul 1.
Încă la 23, dar cred că...
Nu a coborât la 32.
Următoare oprire... staţia 34Pen.
Alo ? Alo ?
Se dă jos. Se dă jos.
Se dă jos.
Ofiţere !
Vreau să arestezi femeia aia !
- De ce ? Ce a făcut ? - Este un pic mai complicat.
Este un chimist care făcea,
snackuri din creiere umane.
Bine. Aţi mâncat astăzi, domnule ?
Un mic sandviş. Ce legătură are asta ?
- Calmaţi-vă domnule. - Ia-ţi mâinile de pe mine.
- Verifică toate trenurile. - Abe !
Îl ştii pe omul ăsta ?
Slavă Domnului. Poţi să-i spui acestui cretin
că sunt aici în treburi oficiale poliţiste ?
- Nu, nu eşti ! - Unde ai spus că s-a dus ?
Acolo ! Acolo !
Cum rămâne cu mine ?!
Ţine-l acolo !
Domnule... nu mă faceţi cretin.
Erai la petrecere.
Nu sunt de la poliţie, Sasha.
Sunt doctor, ca şi tine.
Ştiu că tu faci Aterna.
N-am ştiut că răneşte oameni.
Nu voiam să-l vând. Plănuiam să-l distrug.
Te cred.
A fost bine când am folosit linia de celule stem,
dar... erau foarte scumpe.
A ameninţat să le spună celor de la comitet despre mine,
dacă nu făceam ce voia.
Şi din această cauză l-ai rugat pe fratele tău să te ajute.
Voiam doar să meargă.
Nu-ţi poţi imagina ce le dădeam oamenilor
când puteam s-o fac.
Fratele tău l-a omorât pe dr. Gardner, nu tu.
Anton se temea că cineva va afla despre mine.
Dr. Gardner nu merita să moară.
Niciunul dintre acei oameni nu meritau să moară.
Dar este vina mea.
Opreşte-te ! Aruncă geanta !
- Puneţi mâinile unde le pot vedea. - Jo, aşteaptă !
- Las-o jos ! - Trebuie să plec acum.
- Opreşte-te ! - Henry !
Eşti prea tânără ca să mori.
Am reuşit să luăm legătura cu clienţii Atena,
şi prima întrebare pusă de toţi,
"când putem să luăm mai mult ?"
Toată lumea vrea să fie tânără din nou.
Nu toată lumea.
Îmi fac griji pentru tine, detective.
Iei micul dejun la biroul tău înainte să ajungă toată lumea,
şi cina după ce pleacă toată lumea.
Apoi te duci acasă pentru a dormi.
Sunt mai multe la viaţă.
Ai grijă, Henry.
Dacă începi să mai vorbeşti din nou despre simetria feţei mele,
o să-mi scot arma.
Abe îmi spune mereu să mă bucur de viaţă.
Cred că fac acelaşi lucru aici.
Ăsta este cel mai uimitor oraş din lume.
Este cineva acolo
pentru toate dejunurile şi cinele.
Da, eu deja l-am găsit.
Nu mai este.
Noapte bună, detective.
Noapte bună, Henry.
Pe cât de tristă şi îngrozitoare ar putea fi moartea,
ne forţează să preţuim fiecare moment, pentru că adevărul este...
Viaţa este preţioasă pentru că este finită.
Nu renunţăm la speranţă.
Am citit jurnale europene.
Francezii au obţinut rezultate cu ajutorul plămânilor.
Nu.
Mai avem opţiuni.
Nu.
Henry...
Trebuia să mă opresc acum mult timp.
Vreau să ies afară.
Nu renunţa.
N-o fac.
Ofer.
Văd totul cum ar trebui să fie.
Henry, uite.
Uită-te în jur.
Totul este aşa de frumos.
Când eşti nemuritor, trebuie să ţi se aducă aminte de frumuseţe.
Zilele devin ani, anii secole.
Timpul poate să îşi piardă sensul.
Adică... chestia de ieri a fost uimitoare, nu ?
Ca în zilele mele de activist la Berkeley.
Şi am fost arestat !
Să-ţi spun ceva... Mă simt cu 40 de ani mai tânăr.
Mă simt mai bătrân cu 40 de ani.
Am nevoie doar de puţin timp singur în laboratorul meu.
Am găsit o altă piesă pentru graficul meu.
Refuz să te mai las să petreci un minut în plus acolo.
Haide. Vreau să mă ajuţi cu ceva.
Deci oricât de mult ai trăi,
deci asta s-ar putea să fie pentru mult, mult timp,
trebuie să te încurajezi să trăieşti fiecare zi...
Fiecare oră, ca şi cum ar fi ultima.
Asta s-ar putea să fie o idee groaznică.
Da. Ori una super.
Eşti sigur că vrei să faci asta ?
Nu trăieşti decât o dată.
Ne vedem pe partea cealaltă.
Traducerea şi adaptarea: Lia @ Titrări Team
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext