Ai pus şofran?
Da, bineînţeles că am pus.
E reţeta mamei.
Bine...
e delicios.
Da, ştiu.
Frumos. Nu-i aşa?
A trecut ceva de când n-am mai avut o masă
fără morţi sau aşteptând pe Jo să sune.
Ea n-o să... oricum nu în seara asta.
E la o întâlnire.
- Hmm. Jo la întâlnire? - Mm-hmm.
Cu cine?
Un domn numit Isaac Monroe.
Hotelist.
Nu prea sună ca tipul lui Jo.
Nu sunt sigur că e un tip, Abraham. E o meserie.
Ce altceva mai ştim depre tipul ăsta?
Adică, ce personalitate are. Cum e?
Păi, e inteligent,
putred de bogat.
Bogat? Nu-s impresionat.
Cel puţin "Ea" se întoarce tot aici.
Barul Trash? Îmi place locul ăsta.
Obişnuiam să vin aici copil fiind.
Ştii, s-a deschis de fapt înainte de CBGB.
Nu până când l-am cumpărat, de fapt.
Deţii barul Trash?
Pentru încă o săptămână.
Asta e petrecerea de adio.
Se demolează vinerea viitoare.
Aici o să fie noul tău hotel?
Păi, acest... acest loc e un punct de reper din New York.
La timpul lui. Acum s-a sfârşit.
Nu!
Nu, e original şi autentic,
şi e...
plin de droguri.
Ce zici că în seara asta să uiţi că eşti poliţistă?
Pot fi poliţista din nou?
Se spune că amintirile ne fac cine suntem,
că trecutul ne defineşte,
dar nu putem uita să creştem, să evoluăm,
deoarece câteodată o amintire poate fi aşa puternică
încât vom rămâne înţepeniţi în ea,
îngheţaţi în acel moment.
Arăţi diferit.
- Hainele tale. - Oh, da.
N-am avut... timp să mai trec pe acasă să mă schimb, aşa că...
Ei bine, îţi stă bine.
Deci, Jane Doe a nostra a fost mumificata.
Izolaţia din perete i-a păstrat trupul perfect.
Deci, avem un caz vechi. Cât de vechi?
Nu sunt sigur încă.
Judecând după păr, îmbrăcăminte,
şi folosirea excesivă a acelor de siguranţă,
putem zice că e, de pe la începutul anilor '80.
Da, va fi mai uşor să notez asta,
împreună cu cauza morţii,
- de îndată ce o scoatem din baie. - Baie?
Fix.. 39 grade.
Nu vreau... Nu vreau să mă laud,
dar şi eu aş trage o baie...
puţină lavanda, nişte uleiuri esenţiale.
Să aprind una şi să-mi fac de cap singurel.
Deci, ea intră acolo?
Da.
O să hidratăm trupul cu soluţia lui Ruffer,
inventată de d-l Marc Armând Ruffer în Egipt
pe la sfârşitul secolului trecut.
Deci, barul Trash, nu?
Tare. Super tare.
Nu ar fi fost printre alegerile mele.
Aş fi ţintit mai sus ca tine, nu?
Dar ăsta's eu.
După ce e hidratata, putem să-i luăm amprentele?
Oh, da.
Poate chiar să o identificăm la persoane dispărute
prin recunoaştere facială.
Poate şi pe cel care a omorât-o, cu acest...
fir de păr.
Nu al ei. E prea lung.
Jumătate blond, jumătate negru...
tare ciudat.
O.C.M.E.
Pot vorbi cu detectivul cazului Jane Doe?
Da. E chiar aici.
E pentru tine...
Încă un tip. Explozie zilele astea.
Detectiv Martinez.
Ai găsit o necunoscută la barul Trash?
Vreau să ştiu dacă e Lucy.
Nu am identificat încă trupul,
dar dacă poţi veni la secţie să ne ajuţi cu asta...
Mda, o să fie cam complicat.
De ce?
Sunt în închisoare.
Cine eşti?
Tipul acuzat că a ucis-o.
Traducerea: Zuzzica
? I went down to the piercing parlor?
? said, "please Pierce my brain"?
? they said I won't survive it?
? şo it hâd to be prepaid? - Ştii, am fost într-o trupă.
Nu, serios.
Craniacs... Asta era numele nostru.
Asta e... asta e foarte tare, nu-i aşa?
Da, eram vocalistul,
ştii tu, tipul din faţă.
Cred că-ţi lipsesc aplauzele.
Ok. Eddie Warsaw.
Crescut în Detroit că Simon James Wheeler,
vocalist şi chitarist pentru Buzzcrack.
Despre Eddie se ştia că e violent şi imprevizibil pe scenă.
A fost.
Erai fan?
Am făcut parte din patrulă de la cazul ăla.
Şi-a agresat publicul.
De asemenea prietenă,
Lucy Templeton.
Au găsit o pată din sângele ei pe chitara lui Eddie.
L-au condamnat fără cadavru?
Nu aveau nevoie.
NYPD şi departamentul anti drog
doar ce îi văzuseră că un cuplu de drogaţi neimportanţi,
aşa s-au şi prezentat ei însuşi.
În mai puţin de două ore juriul l-a găsit vinovat.
NYPD au fost foarte bucuroşi.
Dar tu?
După mine, ar fi trebuit să nu ne grăbim,
dar, deh, eram doar un poliţist în patrulă.
O poţi identifica ca fiind Lucy?
90%. Problema e că, nu există nici o rudă.
Acum rehidratam corpul,
Vom face câteva fotografii, să ne confirme Warsaw.
Departamentul antidrog deja ne-a sunat.
Vor ca acest caz să fie rapid să nu apară în faţa presei.
Dar vreau să vă faceţi timp şi...
aprofundaţi.
Vroiam să zic, aduceţi-l pe Henry. Acelaşi lucru.
E în faza unui proces de rehidratare.
Da, asta e ea.
E Lucy.
Tot timpul,
am sperat că e încă în viaţă,
trăind în spatele unui gard alb cu un dentist.
Mai bine decât... să nu mai fii.
Înseamnă că redeschideţi cazul?
Până acum, toate probele sunt aceleaşi
cu cele de la investigaţia anterioară.
Am câteva idei, câteva teorii
despre cine ar fi putut s-o omoare.
Am notat, am adunat.
V-vreti să le vedeţi?
- Nu acum. - Desigur.
Nu am omorât-o eu.
Lucy a fost inima mea.
Ştii sentimentul ăla,
să-ţi pierzi persoana cea mai iubita din lume
şi să nu ştii ce s-a întâmplat cu ea?
Nu înţelegeţi. Nevasta mea a dispărut.
Nu ar fi plecat trei luni fără să mă anunţe!
Aveţi o poză recentă?
Da. Sigur.
Ce vârstă.. are ea?
64.
Uh-huh.
Asta a fost ultima dată când am auzit de ea.
A fost la o săptămână după ce a dispărut.
Şi dacă citiţi,
veţi vedea că intenţiona să fie plecată o scurtă perioadă!
Prietene, urăsc să o zic,
dar asta e o scrisoare "dragă John".
Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Nu, doar vroia să se gândească,
să fie... să fie singură.
Vă rog găsiţi-o.
Îmi pare rău.
Chiar îmi pare.
Dar nu cred că vrea să fie găsită.
Un grup de mici înţepături pe coapsa stângă,
provenienţa necunoscută.
Clar, cauza morţii
este această lovitură puternică din spatele capului.
Aşteaptă. Lucas,
ce scrie că ar fi arma crimei?
Un topor, dragă.
Ia fii atent, huh?
Puţin dezacordat.
Au zis că, chitara e arma crimei?
Mda. Poliţiştii nu au găsit amprente,
doar desigur tone de sânge.
Hmm.
Întoarce-te.
Bine. Urăsc asta.
Acum, dacă ai vrea să omori pe cineva cu o chitară,
ai apuca-o în mod natural de gât, nu de corp.
Dar să presupunem că a fost folosită astfel.
Ar fi lăsat multiple răni,
nu doar una.
Uşurel, Van Halen.
O, Doamne. Eşti aici.
O, bine. Cineva aici.
Chitara nu putea fi arma crimei.
Asta nu înseamnă că Eddie Warsaw nu a omorât-o.
Ar fi putut folosi altceva.
Adevărat, dar asta înseamnă că
teoria curentă despre ce a omorât-o e greşită,
cu siguranţă deajuns să redeschidem cazul.
Nu cred că se va întâmpla asta.
- De ce? - Deoarece Eddie e sus
chiar acum cu D.A., semnează o înţelegere.
Înţelegere de vinovăţie?
Înţelegerea e în favoarea lui, Henry.
Va fi eliberat doar cu cât a făcut.
- Este liber. - Ei bine, asta nu-i libertate.
Trebuie să ştie ce s-a întâmplat.
Trebuie să redeschidem cazul în baza noilor probe.
Arma crimei cu siguranţă nu e chitara d-lui. Warsaw.
Contează?
D-le. Warsaw, înţelegi
că dacă semnezi înţelegerea, pleci... astăzi.
Da, dar cazul va fi închis.
Nu vor mai cerceta cine a făcut-o?
D-le. Warsaw,
înţelegi de asemenea că dacă ei redeschid cazul
şi eşti găsit vinovat din nou va fi mai rău?
Vă vom extinde pedeapsa.
Nu am omorât-o eu.
Bine.
Ai 48 de ore, apoi înţelegerea cade.
Atunci avem două zile să găsim alt criminal.
Dacă există unul.
De ce ar fi încercat Eddie timp de 30 de ani
să găsească adevăratul criminal dacă el a făcut-o?
- Întotdeauna şi-a menţinut nevinovăţia. - Păi, şi ce?
Adică, nu găseşti pe nimeni în închisoare care recunoaşte că e vinovat.
Păi, are dreptul la o anchetă corectă,
doar asta zic, dacă putem să ne dăm seama ce s-a întâmplat cu Lucy,
ar trebui să facem asta.
Acum, fii atent. Fii atent, Henry.
Ştiu. Am înţeles.
- Soarta lui e în mâinile mele. - Nu vorbeam de el.
De tine vorbeam, Henry.
Îmi amintesc prin ce ai trecut,
şi nu a fost cu mult după ce s-a întâmplat.
Sunt un profesionist, Abe.
Da, şi în ciuda vârstei ciudate, de asemenea eşti doar un om.
Aşa că asigurate că asta are de a face doar cu Lucy şi Eddie,
şi nu cu Abigail şi Henry.
Tată? Tată?
Eu sunt Abe.
Sunt Abe. Haide, acum. Trezeşte-te.
Abe, eşti aici.
Te-am tot sunat.
De ce nu ai răspuns?
Am fost... Am fost ocupat.
Da, da, da, sigur.
Un om din staţia de autobuz de la casa de bilete
- i s-a părut că a văzut-o. - Ok, vorbim mai târziu, bine?
- Hai să te urc în pat. - Nu, nu, nu.
- Trebuie să mergem în staţie să-i întrebăm. - E târziu.
Trebuie să dormi.
Abigail nu ar fi plecat, Abe.
Este în regulă.
Ea nu ar fi..
Va fi bine, tata.
Sunt aici.
Uitate la asta... Mai 1981.
Am fost doar o licărire în ochii părinţilor mei...
O licărire plină de regrete, probabil,
după o noapte de shot-uri şi ciuperci.
Dar despre tine, şefule? Ce făceai pe atunci?
Legănai prima crosă
sau călăreai tricicleta
în jurul parcului Hyde?
Da, ceva de genul.
Geacă e grea, chiar şi cu tot metalul.
O, bani gheaţă!
Marginile îndoite. Ăştia-s bani de droguri.
Ce făcea Lucy cu toţi banii ăştia?
Poate i-a furat. Poate de asta a fost ucisă.
Hei, uite ce-am găsit. O excursie în amintiri.
Am cântat la barul Trash câteva nopţi.
Ai fost într-o formaţie?
Da. Ce e aşa greu de crezut?
Da. Craniacs.
- Ai auzit de noi? - Nu.
Nu? Ok, uite. Am... am dovada.
Boom.
Ce...
N-nu te văd.
În dreapta... chiar acolo. Vezi?
Aia-i urechea mea.
Poate au şi un capitol despre vânzătorii de droguri.
Nu, dar tipul ăsta poate
să ni-i arate... autor şi fotograf.
Dacă o poză face cât 1000 de cuvinte,
poate ne zice şi nouă câteva.
Trebuie să fie interesant să înveţi de la tipul
care a imortalizat sexul, drugurile, şi rock 'n' rollul
la barul Trash.
Foarte.
Nu, nu. Stai nemişcat. Nemişcat, în regulă?
Uitate la mine. Uitate la mine, ok?
În regulă, doar... doar priveşte... priveşte aici.
Încearcă să nu mişti. Încearcă să nu mişti.
Aşa. Aşa.
Nu, nu. Şezi nemişcat. Şezi nemişcat, da?
O mulţime din astea nu-s în carte.
Puţin prea deochiate pentru producător, Cred.
Cred că erai prin preajmă
când Eddie Warsaw a fost acuzat de crimă.
Da.
Aş vrea să pot spune asta,
am fost surprins când a picat,
dar, Eddie înnebunise.
Încolăcea corzi în juru capului oamenilor în timpul spectacolului
Chestii înfiorătoare
Poţi identifica vânzătorii de droguri din club?
Ar fi mai uşor să identific pe cei ce nu au fost.
Dar despre el? Împărţea droguri?
Da, ai putea să zici asta.
Nu ştii cine e? E Franky.
Frank... Farrow patronul clubului, traficant şi cel mai...
căutat din Manhattan.
DEA, FBI, şi IRS
toţi aveau investigaţii deschise cu el.
Ne trebuie doar o mică, mică proba DNA
- pentru a compara părul care... - Nu definitiv.
NYPD nu poate interveni
chiar dacă e posibil dar puţin probabil că el să fie implicat
într-un caz de acum 32 de ani.
Aţi înţeles?
Henry, vreau să mă asigur că înţelegi
că nimenui din acest birou
nu îi este permis să îl investigheze pe Farrell în continuare.
Am înţeles.
Dar...
Doar atât pot controla eu din O.C.M.E.
clubul lui Farrell... se numeşte Marquee.
Nimănui din NYPD nu îi este permis să meargă cu tine.
Ai înţeles?
Cred că da, locotenente.
Lucas, ţi-ar place să mergi cu mine la un club în seara asta?
Asta e stilul cu care..?
Asta e stilul meu dintotdeauna.
Cred că ar fi bine să ascunzi eşarfa.
În regulă?
Hei.
Nu.
Ce înseamnă asta?
Asta înseamnă că eşti acceptat. Hai. Mergi. Mergi.
? Toată lumea, să sară
Scuzaţi-ne.
Hai spre bar.
Eu sunt un tip de genul cosmo
când e vorba de club, ok?
Să ridic glicemia, ştii?
- Să ai energie să... - Lucas!
- Da. Ce? - Atenţie.
Trebuie să-l găsim pe Farrell.
Ne trebuie doar o şuviţă de...
Păr.
Whoa.
Chiar şi cei mai ai dracu dealeri îşi pierd părul.
Tâmpule, eşti o amantă crudă...
Deşi pare că o duce bine.
Ok, atunci, trebuie să improvizăm.
Improvizăm.
Poate ar trebui să mă râd în cap.
Whoa.
Ce naiba faci?
O să ne dea afară.
Unul din paharele astea are ADN-ul lui Farrell pe el.
Nu e o idee bună. Asta... E-eu nu...
Hei. Salut.
Oh, oh. Sunt cu el, aşa...
Crede-mă... Nu vrei să fii.
Ok.
Să mergem.
Eşti cu DEA? Crezi că vând?
Nu, eu sunt legistul.
Cred că ai omorât pe cineva.
Mai bine.
O ştii pe Lucy Templeton?
Sigur că o ştiu.
E peste tot la ştiri,
de când au găsit-o îndesată în perete la Trash.
Este vre-o crimă în oraşul ăsta
pe care să nu mi-o puneţi în cârcă?
Haide. Nu am nimic de a face cu asta.
Păi, dacă e adevărat,
nu te derenjeaza să scuipi în paharul ăsta.
Ştii că, nu trebuie să închiriezi
tot restaurantul ca să mă impresionezi.
Asta, detective, este o masă în timpul lucrului.
- Mm. - Probam noul bucătar.
Oh, atunci, a fost delicioasă.
Păi, "foie gras" a fost cam chinuit.
Da, a fost cam... Tocmai vroiam să zic asta.
Cum de s-a întâmplat asta?
Păi, "foie gras" este o mâncare volatilă..
Nu. Vreau să zic toate astea.
Ştii tu, un copil din Washington Heights,
hotele, restaurante...
Ah.
Căruia îi place "Foie gras".
Când aveam 10 ani,
fratele meu a fost împuşcat şi omorât în faţa mea.
Îmi pare rău.
Se mai întâmplă.
Dar când am fost în stare să ies din asta am ieşit.
Dar tu?
Eşti gata să laşi trecutul în urmă?
Ştiu despre soţul tău, condoleanţe.
Oau.
Ai făcut-o puţin pe detectivul, nu?
Da, am făcut-o.
Te plac, Jo,
putem s-o luăm cu încetişorul.
Păi, am să-ţi spun când să încetineşti.
Um...
Uh...
Ştii tu, din moment ce asta e masa în timpul lucrului...
Crima nu doarme niciodată.
Mnh-mnh.
Lucas.
Tu şi Henry eşti unde?
O seară bună.
Lucas, eşti un scump.
Ce? Nu, nu, nu, nu, nu.
Nu-i o idee bună.
Ce... ce... unde te duci?
Ce... Ce faci?
Dacă ne vede portarul, eşti mort.
S-suntem morţi.
Eşti drogat?
Nu, dar sunt sigur că ea este.
Deci, asta e planul... dansăm?
Ok, aşa să fie.
Scuză-mă.
Pot să împrumut asta?
Oh. Hei. Bună.
Nu. Am... Da. Mm-hmm.
Nu, nu, nu.
Salut.
Te superi dacă-ţi examinez urechea?
Păi, asta-i ceva nou.
De ce nu?
Minunat.
Acum, te superi dacă iau o probă?
O să doară?
Nu dacă o fac corect.
Henry. Nu, nu, nu, aşteaptă.
Voi tipilor nu puteţi fi... Noi... Doar ne uităm după...
- Haide! Baia e acolo, corect? - Ow!
Ok, ia-o de pe mine, te rog. Nu... Nu-l răni.
Doamne. Stai, stai, stai.
- Hei, hei, hei, hei! - Aşteaptă! Aşteaptă! Aşteaptă! Aşteaptă!
- Linişte! Linişte! - NYPD, NYPD! Stai!
Preiau eu. Preiau eu. Înapoi.
Henry, ce dracu faci?
Iau ADN-ul lui Frank Farrell.
Cea mai tare noapte.
Ţi-am găsit ADN-ul pe trupul lui Lucy Templeton,
aşa că desigur că o cunoşti.
Nu neapărat.
era mare îmbulzeală la Trash în spate,
aşa că doar dacă l-aţi găsit pe dintele ei
sau... în alte locuri.
Ok. Linişte. Dar despre asta?
De ce avea 9 mii din banii tăi?
Aţi găsit bani gheaţă la ea?
Da, banii care credem că-s ai tăi, pe care i-a furat,
asta ar fi un bun motiv de crimă,
- ce crezi, detective? - Păi de ce nu ziceţi aşa?
Ăsta-i primul lucru care l-aţi înţeles corect...
Nu partea cu crima... Partea cu banii.
Da, erau ai mei.
Numai că nu i-a furat. Eu i-am dat.
E adevărat.
Lucy era prietena mea.
Trecuse ceva vreme şi părea curată.
Zicea că vrea să înceapă o nouă viaţă, aşa că am ajutat-o.
Şi i-ai dat $9,000.
Dacă cineva mă întreabă de 9 mii azi, aş râde.
Dar...
Erau alte vremuri.
Lucy era specială.
Da? Cum aşa?
Toţi o iubeau.
Păi, se pare că nu toţi.
Da. Cred că nu.
Uite, toţi din trupa lui Eddie
o strigau Yoko,
le stătea în calea,
cum să zic, faimei şi norocului.
Aşa era ea.
Era kryptonita lui Eddie,
singurul lucru pe care-l iubea mai mult decât trupa.
Poate vedeţi conflictul de interese.
Ok, basistul Paul Pox, A.K.A. Rich Dornis,
trăieşte în Jersey.
Dar toboşarul?
- E mort. - De unde ştii?
Asta nu înseamnă că e mort.
Şi eu mi-am făcut poze obraznice
pe vremea aia.
Pupile contractate.
Unghiile albastre sugerează stază venoasă.
Crustele de pe gât de la înţepături sugerează
că venele de la mâini erau distruse.
Cred că era la o lună distanţă de supradoză.
Bine punctat.
Toboşarul William Gray,
A.K.A. Billy Crank,
decedat în 1982.
Aşa că, mort, în puşcărie...
Presupun că începem cu el.
Da?
Tatăl tău e acasă?
Voi cine sunteţi?
Am eu grijă, Zoe.
Sper că n-a fost nepoliticoasă.
Putem să vă punem câteva
întrebări despre Lucy Templeton?
Da. Desigur, sigur. Intraţi.
Am văzut ştirile.
Mi-am imaginat că veţi ajunge aici cândva.
Scuze pentru dezordine.
Zoe, ia-o pe sora ta. Aşa.
A trecut ceva timp de când toţi doreau
să vorbească de Eddie şi Lucy.
De fapt, noi vrem să vorbim despre tine.
Ok. Ce vă pot spune?
Casnic, însurat de două ori.
Eu mă duc afară. La întâlnire.
Cu cine?
Nu ştiu.
Asta nu-i o persoană, domnişoară.
Ar fi bine să nu fie băiatul ăla Kevin.
Lasă atitudinea asta. Unde te duci?
- O să aveţi băutură acolo? - Nu ştiu.
Scuză-mă.
De unde ai asta?
Era într-o cutie a tatei cu lucruri vechi.
Se potriveşte.
Cu modelul de pe piciorul lui Lucy, se potriveşte.
Orice credeţi că tata a făcut, nu a făcut.
El nu e aşa de tare.
Aveţi vre-un loc unde putem vorbi privat,
departe de copil?
Da. Poftiţi.
Asta e cea ce numim rana cu model.
Prezintă o mare importanţă medico legală
deoarece putem potrivi precis rana
cu instrumentul care a provocat-o.
Cred că o să iau brăţară
la laborator pentru o analiza exactă.
Sper că ai un advocat.
Cred că eu i-am făcut semnul.
Dar nu am omorât-o eu.
Eddie a făcut-o.
Eu doar am ascuns trupul.
Ce ar fi să ne povesteşti exact
ce s-a întâmplat în acea seară?
Păi,
Verificăm sunetul.
Eram toţi treji
deoarece tipul de la studio trebuia să vină.
Era o afacere mare.
Atunci a apărut Lucy.
Era plecată parcă dintotdeauna.
Eddie a izbucnit,
- Auzise că e plecată cu altul. - Unde ai fost?!
De unde auzise asta?
De la mine.
Şi eu auzisem undeva
şi i-am zis deoarece vroiam ca el să treacă peste.
Adică, ea se juca cu el.
Îl distrugea, distrugea şi formaţia.
Vroiam ca el să treacă peste asta.
Nu m-am gândit că o să o omoare.
Au început să se bată
Ca niciodată şi doar i-am văzut bătându-se.
După un timp a fost linişte.
Am intrat. Uşa din spate era deschisă.
Eddie dispăruse, şi Lucy era...
Ea era...
Era gaura asta mare în perete
Unde careva aruncase un amplificator,
aşa că am îndesat-o acolo şi am acoperit-o cu izolaţie,
am curăţat cât am putut.
De ce ai făcut asta?
Eram o familie.
Îi acopeream spatele.
Am continuat să mint.
Noi cum ne dăm seama că nu minţi chiar acum?
Tu singur ai zis că Lucy distrugea formaţia.
Am dovezi.
Am găsit asta lângă corpul lui Lucy
şi am păstrat-o exact pentru o situaţie de genul ăsta
în caz că poliţia crede că eu am făcut-o.
E cuţitul lui Eddie.
Şi asta e sângele lui Lucy.
Ce zici jucăm un şah?
Ţi-e foame?
O luptă în noroi?
Am cinci tipe goale sus.
Nu înţeleg.
Totul corespunde cu povestea basistului.
Mumificarea ne împiedică să tragem o concluzie,
dar fără o vânătaie,
înţepăturile de pe picior puteau fi făcute după deces,
sugerând că a fost mutată de fapt
când deja era moartă.
Sângele de pe cuţit este într-adevăr al ei,
şi amprentele ale lui Eddie.
Am fost absolut convins că e nevinovat.
Nu trebuia să-l găsim vinovat?
Nu. Scopul era să aflăm adevărul.
Păi, deja l-am găsit,
doar că nu e ăla la care te aşteptai.
Nu vroiam să fie în nici un fel.
Doar vroiam să ştiu ce s-a întâmplat cu ea.
Parcă am un déja vu.
Oare există o explicatei medicală pentru asta,
sau e doar prostia omenească repetând vechile obiceiuri
fără să realizeze?
Ştiu ce vrei să zici,
Abraham, dar greşeşti.
Nu are de a face cu mine. Mă descurc.
Nici nu mă gândeam că nu.
Aşa a început, Henry.
Te-am scos o dată. Nu cred că o pot face iarăşi.
Nu. Nu. Unde sunt?
Unde sunt?!
Abe?
Abe, ce ai făcut cu ele?
- Unde le-ai pus? - Am aruncat. Totul.
A trecut un an. Trebuie să treci peste.
Nu înţelegi? Nu pot.
Nu vreau să trăiesc fără ea.
Aş muri dac'as putea, dar nici măcar asta nu e o opţiune.
Da, ai dreptate.
Aşa că, ori îţi petreci
următorii 175 de ani jelind-o,
sau încerci să treci peste asta.
Cum de poţi fi aşa dur? Abigail era mama ta.
Da. Era.
Şi eu am pierdut-o de asemeni, tata.
Am pierdut-o.
Abe, îmi pară rău.
Alo?
E poliţia.
Cred că au găsit-o.
Îmi pare rău, dar totul corespunde
cu ce ne-a zis basistul.
Dar n-a fost aşa. Rich minte.
E posibil ca din cauza drogurilor să fi...
N-aş fi rănit-o niciodată pe Lucy.
Nici dacă eram drogat.
Asta e cuţitul tău, Eddie,
cu amprentele tale şi sângele lui Lucy.
V-aţi bătut.
La dracu!
Nu am omorât-o!
Probabil a fost Rich. Acum are sens.
A urât-o pe Lucy,
şi dacă el cel care a găsit cadavrul...
T-tre' să fie ceva pe aici.
După ce eu şi Lucy ne-am certat,
Rich probabil că s-a întors...
Hei! Dă-mi drumul! De ce nu mă crede nimeni?!
Ascultă... N-am fost eu!
Nu eu am făcut-o! Fii atent!
Nu puteam s-o omor! Nu puteam!
O seară bună.
Hei, prietene.
Hei, Mă gândeam,
să ne adunăm toată gaşca
şi să ieşim deseară.
Vii şi tu?
Nu, mulţumesc.
Fac o comparaţie cu urma sculei.
Credeam că am comparat deja briceagul cu rană lui Lucy
când a intrat.
Da, dar modul corect ca s-o faci
e să reconstruieşti craniul.
Vezi tu, o mică porţiune a fost distrusă din cauza impactului.
Mm. Ai nevoie de ajutor?
Aproape 3/4 dintr-un milimetru.
Ok. Vă las singuri.
Ascultă, crezi că aş putea să...
poţi să zici nu...
Aş putea, să împrumut una din eşarfele tale?
Oh, da. Ştii ceva?
Corect. Am sărit calul.
Asta e... E lucrul tău.
Nu, Lucas, aveam dreptate.
Nu se potriveşte.
E pe aproape, dar arma care a făcut asta
e... mai mică în diametru, şi nu e plata.
E,... de forma rotundă.
Da, ca un...
O şurubelniţă sau un spărgător de gheaţă.
Da. Şi fragmentele din jurul rănii
îmi zic ca vârful n-a fost aşa ascuţit ca
la un cuţit, de exemplu.
A fost ceva tocit, ceva ca... că...
Cred că acu' tre' să zic eu "aha".
Ceva ca...
Un piron?
Exact.
Oau. O mulţime s-au schimbat.
Dar dacă comparăm ce avem cu
poza asta, poate avem noroc.
Sper că nu crezi, că piroanele
încă sunt acolo, nu-i aşa?
35 de ani sunt ca 100 ani într-un club.
Îţi dai seama câte trupuri şi-au făcut
cine ştie ce aici?
Piroanele au fost acolo,
În spatele boxelor.
Nu sunt piroane.
Dar au fost aici,
şi înălţimea e corectă, de asemenea.
Probabil Eddie şi Lucy s-au bătut.
Poate el a ieşit pe uşa asta.
Dar altcineva a intrat.
Dacă zvonurile erau adevărate?
Şi ea chiar avea pe altcineva?
Poate "celălalt" era tipul gelos.
Lasă-mă în pace!
- S-au luptat. - Stop!
Probabil a împins-o la perete...
Într-un piron.
Şi apoi a trebuit să o tragă.
Jo.
Nici nu mă mir că le-a scăpat asta.
În tot dezastrul ăsta,
e ca un ac în caru' cu fân.
- Eddie n-a făcut-o. - Nu mai contează.
Dar cuţitul lui Eddie nu e arma crimei.
Lucy a fost împinsă într-un cui.
Da, un cui unde atârna chitara Eddie,
De asta era acoperită cu sânge.
Şi oricine ar fi împins-o în cuiul ăla
a şi scos-o şi a lăsat o urmă,
O urmă care nu e a lui Eddie.
Nu mai contează
Eddie tocmai a semnat înţelegerea în urmă cu juma' de oră.
Cazul e închis.
Să terminat.
Dar nu el a făcut-o. De ce a semnat?
Probabil din cauză că a fost arestat pe nedrept timp de 35 de ani
şi vrea să iasă dracului afară?
Nu asta îl interesa pe Eddie.
Ştia că e nevinovat. Vroia să afle adevărul.
Da, poate şi-a pierdut şi ultima speranţă.
Acum n-o să mai afle.
Adevăratul ucigaş încă e acolo,
şi nu mai putem face nimic.
Henry, eşti bine?
Da, mulţumesc. Doar, termin aici.
Henry, ştiu că eşti supărat de cum s-au terminat toate astea,
la fel şi eu.
S-a mai întâmplat ceva?
Nu ştiu ce zici.
Ok.
Doar ziceam, dacă ai nevoie să vorbeşti cu cineva
sau, să bei cu cineva...
Mulţumesc, Jo, sunt bine.
Ok, raportul toxicologic al lui Lucy a sosit, chiar dacă nu mai contează.
Era curată când s-a întors,
şi dacă ne luăm după analiza părului, nu mai consumase de...
O, Doamne.
"O, Doamne", ce?
Părul creşte în medie, aproape unu centimetru pe lună,
asta indica precis perioada
expunerii la drog.
Lucy nu numai că era curată în seara morţii.
Era curată de aproximativ opt luni.
Opt luni.
Trebuie să iau o probă.
Da!
Născuse.
Lucy a avut un copil. De asta dispăruse.
Întrebarea e, cine e tatăl?
Păi, probabil Eddie.
- Păi... - Păi, dacă nu e el?
Poate Lucy a rămas gravidă cu altcineva.
Poate a încercat să se îndrepte,
s-a dus cu el, dar n-a putut,
n-a putut să treacă peste Eddie.
Aşa că, atunci când s-a întors la el...
Tatăl copilului a ucis-o. Oau, asta-i aiurea.
Da, dar cazul e închis, Henry.
Eu unu nu zic, dacă nici tu.
A fost un băiat... Jeffrey Templeton.
Avem numele tatălui?
Nu, dar avem un nume şi numărul asigurării sociale.
- Dacă îl găsim, găsim tatăl. - Mm-hmm.
Jeffrey Templeton?
Bună. Da. Detectivul Martinez, corect?
Îl căutaţi pe tata?
Aţi venit la studiou să vorbiţi câteva zile în urmă.
Carl Massey?
Carl e tatăl tău?
Aveţi nume diferite.
Din cauză că ai fost adoptat.
Da. De unde ştiţi?
Îţi cunoşti părinţii naturali?
Nu chiar, mi-a fost mai bine fără ei.
Au fost nişte drogaţi, presupun.
Unde e tatăl tău acum?
Mi-e teamă că am închis.
Bună, Carl.
Ştii de ce suntem aici, nu?
Am încercat s-o ajut.
A venit la mine.
Era însărcinată,
nu dorea ca Eddie să-şi asume responsabilitatea,
a vrut ca el să-şi continue cariera muzicală.
Aşa că am luat-o în nord, şi i-am luat un apartament.
Am ajutat-o să îşi revină.
Eu am făcut asta... eu.
După naştere, a vrut să se întoarcă la el.
Asta m-a omorât.
Am crezut că poate... putem fi o familie.
I-am zis că dacă se întoarce la el,
o să o termine...
moartă.
Mâinile la spate, Carl.
N-aş face asta, detective.
Eddie, nu face asta. Lasă arma.
Eu? El a făcut-o.
Uitate la astea.
Toate cu ea, toate despre ea,
Ca şi cum cine le-a făcut era îndrăgostit de ea.
Lucy a fost drăguţă cu mine. De asta am ajutat-o.
Ajutat-o cu ce?
Lucy era însărcinată cu tine, Eddie.
Ce?
Lucy nu a vrut să plece.
Nu a vrut să fie o povară pentru tine.
A vrut să se întoarcă.
A încercat.
Ea te-a ales pe tine, Eddie. Te-a iubit.
Şi el a luat-o de lângă mine.
Eddie, las-o jos.
- Tată? - Jeff.
- Jeffrey, treci înăuntru. - Înăuntru, fiule!
Amprenta care am găsit-o în club s-a potrivit.
Carl e făptaşul.
Ce o să se întâmple cu el?
Nu e tocmai un criminal feroce.
Faptul că a fost un accident, ajuta,
dar din cauză că şi-a lăsat prietenul
să facă puşcărie 30 de ani, nu.
Dar Eddie?
El şi-a ispăşit pedeapsa.
Nu te acuză nimeni. Poţi pleca.
Încotro?
Ai un fiu.
Nu are nevoie de mine.
Probabil tu eşti ăla care are nevoie de el.
O să fie dificil, aşa că... oricât aveţi nevoie.
Nu e ea.
Nici nu ştiu ce e mai rău...
Să fi fost ea sau, mai bine că nu ştim.
Ce facem acum?
Păi, după câteva secole de adunat rahaturi,
Mai ai puţin şi devii colecţionar.
Zici să arunc tot?
Nu, desigur.
Zic să le vindem.
Deschidem un magazin de antichităţi.
Hei, Monroe.
E vre-o problema, detective?
Da. Eu am terminat devreme şi tu încă lucrezi.
Păi, Nu-i chiar aşa.
Să pun bucătarul să încropească ceva-ceva?
Nu, mnh-mnh. De data asta eu aleg localul.
Hmm.
? And here I go again on my own?
? Goin' down the only road I've ever known?
-? Like a drift I was born to walk alone? - Prietenul nostru are ceva ţevi, nu?
Viaţa nu încetează să te surprindă.
? And I've made up my mind?
Da, unele amintiri sunt preţioase...
şi trebuie să ne agăţăm de ele.
Emily Dickinson a scris "mereu e compus din acum-uri,"
şi avea dreptate.
Dacă ne agăţăm prea mult de trecut,
vom pierde ce avem în faţă.
? Here I go-o-o-o?
Da!
Whoo! Da!
Aşa mai merge!
Vroiam îngheţată, dar, aia arată bine.
Doar îmi rafaceam papilele gustative după berea apoasă.
În barurile karaoke nu servesc Hennessy Eclipse, nu?
La ce lucrezi?
O, nu-i nimic.
Fiul lui Eddie Warsaw... certificatul lui de naştere.
E ciudat.
Aceasta, imagine, aceşti doi porumbei...
Îmi reamintesc ceva, ceva despre Abigail.
- O, nu. - Nu, nu, nu, nu, nu.
Ai avut dreptate, şi încă ai dreptate.
Am trecut peste asta... cel puţin încerc.
Probabil că nu-i nimic, oricum.
În regulă, noapte bună, Abraham.
Noapte bună.
Ce ai făcut cu ele? Unde le-ai pus?
Le-am aruncat.
Cum de poţi fi aşa dur? Abigail era mama ta.
Da. Era.
Şi eu am pierdut-o de asemenea, tata.
Am pierdut-o.
Nu o să o găsim niciodată.
Traducerea: Zuzzica