FaceČi reclamÄ produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi
URZEALA TRONURILOR Sezonul 2, Episodul 6
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc & Cookie @ www.titrări.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrări.ro
Ţi-am cucerit castelul!
- Theon? - Sunt Prinţul Theon acum.
Scoală! Trebuie să te îmbraci. Am cucerit Winterfellul.
L-am luat. E sub ocupaţia mea.
Am trimis soldaţi peste ziduri cu gheare şi funii.
- De ce? - Ca să cuceresc castelul.
- Ai plecat cu Robb. - Iar el m-a trimis la Pyke.
Sunt un Greyjoy. Nu pot lupta şi pentru Robb, şi pentru tata.
- Unde-i Hodor? - Nu ştiu.
Găseşte-l pe nătâng.
Soldaţii mei îi vor aduce la un loc pe oamenii tăi în curte.
- De ce? - Ca să le spunem
- că Winterfell mi se va supune. - N-o să fac asta.
Ba da.
N-o fac. N-o să mă supun ţie.
O să mă lupt cu tine şi o să te alung.
Castelul e al meu, dar oamenii sunt tot ai tăi.
Trebuie să mi te închini ca să nu păţească ei ceva,
ca să rămână în viaţă.
Asta ar face un lord bun.
Gândeşte-te bine ce vrei să spui.
Theon!
Ne-ai urât dintotdeauna?
Am supus Winterfellul lui Theon.
Mai tare! Şi spune Prinţul Theon.
Am supus Winterfellul în faţa Prinţului Theon.
- Mă cunoaşteţi cu toţii! - Da, ştim că eşti un mare rahat.
- Farlen, taci! - Ascultă-l pe micul lord, Farlen.
Are mai multă raţiune decât tine.
Faceţi aşa cum vă porunceşte.
Tatăl meu şi-a pus străvechea coroană de sare şi piatră
şi s-a declarat Rege al Insulelor de Fier.
Revendică şi Nordul prin drept de cucerire.
- Sunteţi supuşii lui acum. - Pe naiba! Eu slujesc Casa Stark.
Dacă ai impresia că vei controla Nordul cu...
Taci!
Îmi veţi fi la fel de loiali precum i-aţi fost lui Ned Stark,
iar eu voi fi la fel de bun cu voi precum a fost şi el.
Dacă mă trădaţi, vă voi face să regretaţi.
Maester Luwin, trimite o cioară la Pyke,
ca să-mi anunţ tatăl de victoria de aici,
şi mai trimite una la Deepwood Motte, surorii mele.
Anunţ-o că trebuie să aducă 500 de soldaţi la Winterfell.
Tu eşti Maesterul Cetăţii
şi ai jurat să-l slujeşti pe lordul din Winterfell, nu-i aşa?
Da.
Eu sunt Lordul de Winterfell, după cum te-a informat Bran.
Trimite ciorile!
Milord...
Milord Greyjoy!
Văd că ai învăţat şi tu să te adresezi stăpânilor tăi.
Ce mai vrei şi tu?
Am fost adusă aici ca prizonieră. Erai aici când am fost prinsă.
- Eu te-am prins. Ce vrei? - Permite-mi să te slujesc.
Cum să mă slujeşti? Îmi trebuie soldaţi, nu bucătărese.
Robb Stark m-a trimis la bucătărie.
- Dă-mi iar o suliţă. - Ca să mi-o înfigi în gât?
Mă crezi prost? Ridică-te!
Dă-te la o parte!
De ce?
Visul ţi s-a adeverit, micule Lord.
Oceanul a venit să înghită locul ăsta.
Nu-i permit să mă scufunde.
- Şi peste câteva zile... - Greyjoy!
Ce i-au făcut?
L-am prins pe ăsta când se întorcea de la Cetatea lui Torrhen.
Ne-a ucis doi oameni înainte să-i iau sabia.
Ser Rodrik, mă doare că ne revedem ca duşmani.
Pe mine mă doare că ai mai puţină onoare decât o curvă.
Ai fost crescut aici.
- Oamenii ăştia sunt ca şi ai tăi. - Nu sunt ai mei!
- Regele Robb te considera un frate. - Fraţii mei sunt morţi!
Au murit luptând împotriva unor soldaţi ai casei Stark, ca tine.
Da, au murit luptând în războiul pornit de tatăl tău.
Lord Stark te-a crescut printre propriii lui fii.
Printre ei, dar nu ca unul dintre ei.
Eram un ostatic pentru el, luat din casa mea!
De-ar mai trăi să vadă asta...
Uite că nu e. A murit.
Cele Şapte Regate sunt în război. Winterfellul e al meu.
Trebuia să-ţi bag sabia în burtă, nu să ţi-o pun în mână.
Ai slujit Casa asta cu multă credinţă, bătrâne.
Dacă mai vorbeşti aşa...
Duceţi-l în celulă!
Prinţul meu, nu trece cu vederea. Trebuie să plătească.
Să putrezească într-o celulă...
Nu! Trebuie să plătească preţul de fier.
Nu te vor respecta niciodată cât va trăi el.
Ser Rodrik, te condamn la moarte.
Nu! Ai spus că nu vor păţi nimic dacă mă voi supune.
Bătrânul n-a fost în stare să-şi ţină gura!
Te implor să nu iei o decizie pripită.
M-a jignit în faţa soldaţilor mei. Asta a fost decizia lui, nu a mea.
Ţi-e mai valoros viu decât mort. Casa Stark va plăti.
Te rog, Theon, gândeşte-te bine ce faci.
Să mi te adresezi ca Prinţ Theon, altfel tu urmezi.
Luaţi-l!
Nu!
- Nu! - Theon!
Vă rog!
Ser Rodrik!
Cel care dă sentinţa trebuie să folosească sabia.
- Te implor! - Laşule!
Opreşte-te!
Nu mai dai tu ordinele, micule Lord.
- Te rog, opreşte-te! - Taci, copile!
Mă duc la tatăl tău.
Ai spus că nimeni nu va păţi nimic!
Theon, te rog!
Mai ai ceva de spus, bătrâne?
Zeii să te ajute, Theon Greyjoy. Acum, eşti cu adevărat pierdut.
Theon, te rog, n-o face!
- Fă ceva! - Fac orice! Te rog!
Nu! Te rog, opreşte-te!
Nălucă, rămâi cu noi.
Nălucă!
Ţi-a plecat animalul de companie.
- Nu e un animal de companie. - Da, ai dreptate.
Nu poţi îmblânzi şi nu te poţi încrede într-o sălbăticiune.
- Năluca e altfel. - Aşa crezi tu.
Animalele au propriile reguli, propriile motivaţii.
Iar tu nu le vei cunoaşte niciodată.
Sălbăticii pe care-i căutăm noi dorm ziua şi vânează noaptea.
Parcă ai spus că nu poţi cunoaşte sălbaticii.
Am spus că tu nu poţi.
Îşi găsesc o grotă în care se ascund când e soarele sus
şi se pun pe ucis când se întunecă.
- Am putea face şi noi la fel. - Ba nu.
Ăsta e ţinutul lor.
Ei ştiu unde să meargă şi unde să nu meargă.
Am pierdut soldaţi buni care au căzut în crevase
pe care nu le-au văzut până n-au ajuns la fundul lor.
Tata mereu a spus că sunt din Nord.
- Nu glumea. - Uită-te în jur, băiete.
Ţi se pare că eşti acasă?
Când începi să ai impresia că ştii locul ăsta, te omoară.
Ai înţeles?
Nu m-ai înţeles.
Suntem în război, mereu am fost.
Nu se va sfârşi nicicând pentru că nu avem un duşman.
Ne luptăm cu Nordul şi nu ajungem nicăieri.
Rondul ţi-a dat un mare cadou.
Ai un singur lucru de dat la schimb: propria-ţi viaţă.
Mi-aş da viaţa cu mare plăcere.
Nu vreau să găseşti plăcere în asta.
Vreau să blestemi şi să lupţi până ţi se opreşte inima.
Ascultă la mine, băiete...
Moartea ta va fi un cadou pentru cei de la sud de Zid.
Ei nu vor şti ce-ai făcut, nu vor şti cu mai murit.
Nici nu-ţi vor cunoaşte numele,
dar vor trăi deoarece un bastard fără nume
şi-a dat viaţa pentru a lor la nord de Zid.
- M-ai înţeles acum? - Da.
Eşti mai prost decât pari.
Sunt simple vorbe, care să ne ţină de cald noaptea,
să ne facă să simţim că avem un scop.
Haideţi!
Trebuie să-i găsim pe iubitorii de capre înainte de lăsarea nopţii
şi înainte să ne găsească ei.
- Ştii să citeşti? - Milord?
Ştii să citeşti?
Această scrisoare, despre mişcările infanteriei noastre,
îi era destinată lui Lord Damon din Casa Marbrand.
I-a fost trimisă lui Lord Marlyn din Casa Dormand.
Îmi cer scuze, Milord. Cred că am...
Fetiţo, adu-mi "Istoria Caselor Mai Mari şi Mai Mici".
E ca de pe...
Şi paharnica mea citeşte mai bine decât tine.
Cui îi este loială Casa Dormand?
- Milord... - Casei Stark din Winterfell!
Care are 20.000 de soldaţi şi pe fiul meu!
Te credeam în stare de mai multe decât chinuirea ţăranilor.
Te-am supraestimat.
Dacă mai pui viaţa fiului meu în primejdie...
Pleacă!
Pune cartea la loc, fetiţo.
Ar trebui să ne faci tu următorul plan de atac.
Lord Petyr Baelish.
Lăsaţi-ne singuri.
Fă curăţenie pe masă!
- Lord Tywin. - Baelish.
- Vin? - Mulţumesc.
Ce veşti aduci din capitală?
Vin direct din tabăra lui Renly Baratheon.
Răposatul Rege Renly. Ce domnie scurtă a avut...
- Am auzit că l-a ucis o femeie. - Aşa se spune.
A umblat vorba despre alte forţe, întunecate.
Poftim!
Oamenilor le place să dea vina pe demoni
când li se năruiesc planurile.
Eu cred că un moment de haos
face loc unor oportunităţi ce se pierd la scurt timp.
- O spui de parcă tu ai găsit ideea. - Da, criza e o oportunitate.
Ce alte gânduri geniale mi-ai mai adus azi?
După Casele Lannister şi Stark, Casa Tyrell are cea mai mare armată.
Ţinutul lor e cel mai fertil din toate Cele Şapte Regate.
- Îşi pot hrăni caii şi soldaţii... - Da, da.
Casa Tyrell încă n-a trecut de partea vreunui rege.
Loras vrea răzbunare. Îl consideră pe Stannis vinovat de moartea lui Renly.
Iar Margaery...
- Vrea să fie regină. - Aşa e.
Casa Tyrell s-a răzvrătit împotriva Tronului de Fier,
- împotriva nepotului meu... - Aşa e.
Iar trădarea trebuie pedepsită, într-o bună zi,
după ce Stannis şi Robb Stark vor fi învinşi.
Mai toarnă-i vin Lordului Baelish.
De-mi permiţi mie să reprezint interesele familiei tale,
cred că o înţelegere avantajoasă...
Armata Casei Tyrell s-a întors la Highgarden?
Da.
- Iertare, Milord! - E doar vin.
- Te-ai duce personal acolo? - Chiar diseară, cu permisiunea ta.
Îţi dau un răspuns până diseară.
Asta e tot, fetiţo!
Ce altceva?
La porunca lui Tyrion, m-am întâlnit cu Catelyn Stark.
De ce?
Avea o propunere interesantă pentru ea...
Privitoare la fiicele sale.
- O fată! - O sălbatică.
- Am putea s-o interogăm. - Ai putea, dar nu-ţi va răspunde.
Sălbaticii ar prefera să-şi muşte limba decât să vorbească.
- Cum te numeşti? - Ygritte.
Se întindea după toporul ăsta când ai ajuns la ea.
Dacă-i oferi cea mai mică ocazie, ţi-l va înfige în cap.
Eu ţi-am spus cum mă numesc.
Eu sunt Jon Snow.
- Trebuie să-i ardeţi pe cei ucişi. - Ne trebuie un foc mare pentru asta.
Spune-mi, Ygritte, de ce vrei să facem un foc mare?
Aveţi camarazi în zonă?
Daţi-le foc, s-ar putea să mai aveţi nevoie de săbii.
Băiatul nostru a ucis deja un mort.
Poate s-o facă din nou dacă va fi nevoit.
Ce ne aşteaptă dincolo de trecătoare?
- Oamenii liberi. - Câţi?
Cu sutele de mii.
Mai mulţi decât ai văzut vreodată, cioară.
De ce-aţi venit în munţi?
Ce şi-ar putea dori regele vostru din munţii ăştia?
Vreţi să atacaţi Zidul?
- Ştii cine sunt eu, fato? - Qhorin Halfhand.
Spune-mi drept.
Dacă oamenii tăi m-ar captura, m-ar ţine prizonier?
Ţi-ar tăia capul de pe umeri dacă s-ar simţi binevoitori.
Dacă nu, te-ar ucide încet.
N-avem hrană pentru ea
şi nu ne putem lipsi de-un om care s-o supravegheze.
Nici n-o putem elibera. Ar aduce armata lui Mance Rayder peste noi.
Trebuie s-o omorâm.
- Vrei s-o fac eu? - Nu.
Nu, o fac eu.
Haideţi, fraţilor! Să-l lăsăm să-şi facă treaba.
Ne vedem sus. Să nu stai prea mult.
Suntem în ţinutul lor acum.
N-ai mai ucis femei până acum, este?
Nu trebuie s-o faci.
Mance te-ar lua de partea lui, sunt convinsă.
Există trecători secrete. Ciorile nu ne-ar prinde niciodată!
Şi eu sunt tot o cioară.
O să mă pui pe foc apoi?
Nu pot. Cineva ar putea vedea fumul.
altfel, mă voi întoarce să te bântui.
E rece.
Haide!
Grăbeşte-te!
Fă-o!
Bastardule, fă-o!
Nu eşti în stare s-o faci! Ştim amândoi asta!
Soarele apune, Jon Snow. Prietenii tăi sunt departe.
- O să-i găsesc eu. - Strigă după ei.
Strigă-i tare.
Fie ca Cei Şapte s-o îndrume pe Prinţesă în călătoria ei.
Fie ca Mama să-i apere sănătatea.
Baba să-i dea înţelepciune, iar războinicul, curaj.
Mă rog să iubeşti şi tu pe cineva.
Mă rog s-o iubeşti atât de mult,
încât să-i vezi chipul când închizi ochii.
Chiar îţi doresc asta.
Vreau să ştii cum e să iubeşti pe cineva,
cu adevărat, înainte să ţi-o iau.
Parcă ai fi o pisică ce plânge după mama ei.
Prinţii nu plâng.
- Te-am văzut şi pe tine plângând. - Ai spus ceva, Milady?
Şi fratele meu mai mic a plâns când am plecat din Winterfell.
- Şi ce? - Pare a fi un lucru normal.
- Fratele tău e prinţ? - Nu.
Atunci, nu prea are relevanţă, nu?
Haide, Câine!
Trăiască Joffrey!
Trăiască Regele!
Binecuvântat să fiţi de Cei Şapte!
Criminalule! Bastardule!
Închinaţi-vă în faţa regelui!
Ăsta nu e rege! E bastard!
Te rugăm! Ne e foame, Excelenţă!
- Ciudatule! - Du-l pe prinţ în turn acum.
Da, Milord! Repede!
Te rugăm, Excelenţă! Dă-ne de mâncare!
Pâine, te rugăm!
Cine a aruncat asta? Îl vreau pe cel care a aruncat!
Găsiţi-l pe vinovat şi aduceţi-l în faţa mea!
Împingeţi-i înapoi!
Omorâţi-i pe toţi!
- Mişcaţi-vă! - Înapoi!
Sfâşiaţi-l!
Ce faci? Executaţi-i pe oamenii ăştia!
Şi ei vor acelaşi lucru pentru tine.
Unde e Sansa?
Intraţi!
Haide!
Protejaţi-l pe rege!
Înapoi!
- Haideţi! - Spre porţi!
- Intraţi! - Apăraţi-l!
Nenorocitule!
- Atenţie! Ţineţi-le piept! - Hai!
Trădătorii!
Le vreau capetele!
Prostule şi orbule ce eşti!
Nu-ţi permit să mă insulţi!
Am avut regi vicioşi şi regi idioţi,
dar nu ştiu dacă am fost vreodată blestemaţi
cu un idiot vicios drept rege.
- Nu poţi... - Pot şi o fac!
Ei m-au atacat pe mine!
Au aruncat cu bălegar în tine, aşa că ai pus să fie ucişi toţi?
Mor de foame, nebunule!
Toate, din cauza unui război început de tine.
Vorbeşti cu un rege!
Şi, acum, am plesnit un rege! Mi-a căzut mâna cumva?
- Unde e fata Stark? - Lasă-i s-o păstreze.
Dacă ea moare, n-o să-l mai recuperezi pe Jaime.
Şi îi eşti destul de îndatorat.
Unde te duci?
Ţi-ai tras-o vreodată, fetiţo?
Treci încoace!
Ia nişte soldaţi şi găseşte-o pe fată!
Eu iau ordine numai de la rege.
Pe-aici!
Vă rog!
Nu!
Te rog!
Eşti în siguranţă acum, gata.
Eşti rănită, Milady?
Păsărica sângerează.
Cineva s-o ducă în colivie, să-i îngrijească rana.
Bravo, Clegane!
N-am făcut-o pentru tine.
N-ar trebui să mă facă să-l aştept.
Regele Mirodeniilor e al doilea cel mai înstărit bărbat din Qarth.
El se lasă aşteptat de toată lumea.
Desigur, puteai evita această umilinţă
dacă te măritai cu cel mai înstărit bărbat din Qarth.
- Am deja un soţ. - Khal Drogo a murit, Khaleesi.
Eşti prea tânără şi prea frumoasă ca să rămâi văduvă pe veci.
Iar tu eşti mult prea inteligent
ca să crezi c-aş pica în mrejele linguşirii.
Am călătorit în ţinuturi îndepărtate şi am cunoscut multe femei,
dar niciuna nu s-a dovedit imună la complimente.
- Mama Dragonilor! - Iată-l că vine...
Să-mi fie cu iertare, dar am avut coşmaruri groaznice azi-noapte!
N-am putut adormi până când n-a răsărit soarele,
iar păsările au început să ciripească.
Uite ce frumoasă eşti acum, când te-ai lepădat de Pustiul Roşu!
Îmi pare rău pentru neplăcerile create.
Iată părul argintiu al unei adevărate Targaryen!
Xaro Xhoan Daxos, dânsa e mult prea simpatică
pentru un docher ridicat în slăvi, ca tine.
Foarte adevărat, dar totuşi, se spune că bunicul tău,
care vindea piper din spatele unei căruţe,
s-a însurat cu o domniţă mai frumoasă şi de viţă mai nobilă decât el.
Orice domniţă de la vremea aceea era mai simpatică
şi de viţă mai nobilă decât bunicul meu.
Slujitorii mei nu v-au oferit mâncare şi băutură?
O să-i biciuiesc în piaţa publică!
Mulţumesc, Milord, eşti o gazdă minunată,
dar niciun slujitor în viaţă nu-mi poate aduce ce-mi doresc.
Văd că duduia are şi o latură dramatică!
Aşadar, micuţa mea prinţesă, ce doreşti?
Dreptul meu din naştere: Cele Şapte Regate din Westeros.
Mă tem că nu sunt mai presus de un slujitor în această privinţă.
Nu-ţi pot oferi ceea ce nu posed.
Nu-ţi cer ţie Regatele. Am nevoie de corăbiile tale.
- Trebuie să traversez Marea Îngustă. - Şi eu am nevoie de corăbii.
Le folosesc ca să transport mirodenii dintr-un port în altul.
Îţi voi răsplăti întreit ajutorul când voi recupera Tronul de Fier.
"Recupera"? Tronul de Fier ţi-a aparţinut vreodată ţie?
Tatăl meu a domnit din el înainte să fie ucis.
Dar dacă n-ai şezut tu în el,
n-ar fi mai corect să spui că "preiei" Tronul de Fier?
N-am venit aici să mă contrazic în termeni gramaticali.
Sigur că nu! Ai venit să-mi iei corăbiile.
Permite-mi să-ţi explic statutul meu, micuţă prinţesă.
Spre deosebire de tine, eu nu am strămoşi de viţă nobilă.
Eu îmi câştig traiul din negustorie şi judec fiecare meserie după merit.
Îmi ceri corăbii şi îmi promiţi răsplată triplă.
Nu mă îndoiesc de sinceritatea sau de intenţiile tale.
Dar, înainte de a-ţi plăti datoriile, trebuie să cucereşti cele Şapte Regate.
- Ai o armată? - Nu încă.
Deci nu dispui de armată.
- Ai aliaţi puternici în Westeros? - Mulţi de acolo îmi susţin dreptul!
- Când ai fost ultima oară acolo? - Am plecat când eram mică.
Aşadar, nu ai niciun aliat.
Poporul va lupta pentru regina de drept când mă voi întoarce!
Mă ierţi, micuţă prinţesă,
dar nu pot face o investiţie bazându-mă pe dorinţe şi visuri!
Acum, te rog să mă scuzi.
Îl cunoşti pe Illyrio Mopatis, Magister de Pentos?
Da, ne-am cunoscut. E un om tare viclean!
Mi-a dăruit la nuntă trei ouă de dragon pietrificate.
El, ca şi întreaga lume,
credea că timpul le-a transformat în piatră.
Câte secole au trecut de când dragonii rătăceau în văzduh?
Dar eu am visat că, dacă trec ouăle prin foc, vor scoate pui!
Când am păşit în foc, propriul meu popor m-a crezut nebună.
Dar când focul s-a stins,
eu, Mama Dragonilor, eram nevătămată!
Înţelegi?
Eu nu sunt o femeie obişnuită. Visele mele s-au împlinit.
Îţi admir dăruirea.
Dar, în afaceri, eu mă bazez pe raţiune, nu pe dăruire.
- Îmi pare rău, micuţă prinţesă. - Nu sunt micuţa ta prinţesă!
Eu sunt Daenerys Stormborn, sânge din sângele vechiului Valyria,
şi voi cuceri ceea ce-mi aparţine!
Voi lua ce mi se cuvine cu foc şi sânge!
Într-adevăr, Milady, dar nu cu corăbiile mele.
Cine te-a învăţat să citeşti?
Tatăl meu, Milord.
Eu l-am învăţat pe fiul meu, Jaime, să citească.
Maester a venit la mine într-o zi şi mi-a spus că băiatul nu învăţa.
Nu înţelegea literele.
Le inversa în minte.
Maester mi-a spus că a mai auzit de această afecţiune
şi că nu avem de ales decât să acceptăm.
După aceea, i-am explicat lui Jaime câte patru ore pe zi, până a învăţat.
M-a urât pentru asta o vreme...
De fapt, mai multă vreme, dar a învăţat.
Unde e tatăl tău? Trăieşte?
- Cine era? - Un zidar.
- Un zidar care ştia să citească?! - A învăţat singur.
Ce om de izbândă!
Ce l-a omorât?
Loialitatea.
Eşti o copilă isteaţă, bag de seamă.
Dumneavoastră...
Mă scuzaţi, Milord. N-ar trebui să pun întrebări.
Nu... Dar ai început deja.
Dvs v-aţi cunoscut tatăl, Milord?
Da. Am crescut alături de el.
L-am văzut îmbătrânind.
Ne iubea.
Era un om bun, dar slab de înger,
care a fost cât pe ce să ne distrugă Casa şi numele.
Mi-e frig.
Merg să mai aduc lemn de foc, Milord.
- Unde mergi, fetiţo? - La armurărie.
- De ce? - M-a trimis Lord Tywin.
- Ce să fie asta oare? - Mi-a dat-o Lord Tywin.
- Pentru ce? - S-o duc la armurărie.
De ce-ar face asta?
Hai să-l întrebăm.
La o parte!
Dă-te din calea mea!
- Amory Lorch! - Mi-ai spus cel de-al doilea nume.
- Trebuie să fac ce trebuie. - Acum!
N-ai tu dreptul să-mi spui când trebuie să acţionez.
Nu pot forţa lucrurile.
Dar îi spune lui Tywin! Ne scapă! Trebuie s-o faci acum!
Gărzi!
Excelenţă...
E o onoare, Excelenţă.
Excelenţă...
- Excelenţă. - Quent.
Lady Talisa.
Excelenţă.
Nu prea cred că sunt o lady.
Obiceiurile din Westeros încă îmi sunt străine.
E greu să respecţi toate regulile.
Dar, dacă îmi amintesc învăţăturile,
o femeie de viţă nobilă e mereu numită "lady",
cu excepţia unei regine sau a unei prinţese.
Mă pot interesa la vreun învăţat.
De ce eşti aşa convins că sunt de viţă nobilă?
Fiindcă e evident.
Dacă ţi-aş spune că tatăl meu vindea dantelă pe podul cel lung,
iar eu, mama şi fratele meu locuiam deasupra magazinului nostru?
Aş spune că eşti o mincinoasă.
Nu-i prea nobil să acuzi o lady de lipsă de sinceritate.
Mereu am crezut că sunt o mincinoasă talentată.
Mă tem că te pricepi mai bine să amputezi membre.
- Tare drăguţ e locul ăsta! - Mai stăm mult timp aici?
Nu pot discuta cu tine despre deplasările taberei.
Nu sunt spion.
Fireşte că un spion şi-ar nega statutul.
Ai dreptate, m-ai citit. Le scriu o scrisoare Lannisterilor.
"Tânărul Lup a pornit la drum."
Poate că mă vei însoţi. Dacă ai timp, desigur...
Robb?
Mamă!
Mamă, dânsa e Lady Talisa. M-a ajutat cu răniţii.
Mi-a fost... de mare ajutor.
- Lady Talisa. - Lady Stark.
Lady Talisa...
- Maegyr. - Maegyr?
Mă ierţi, dar nu cunosc numele.
E necunoscut aici, dar e vechi în Volantis.
Mă scuzaţi, Milady, Excelenţă...
- Mi-a fost dor de tine. - Da, pari de-a dreptul părăsit!
M-ai surprins, atâta tot. Nu credeam c-o să te văd azi.
Mi-aş dori să fi fost liber să-ţi dai ascultare inimii.
Ştiu.
Ai moştenit responsabilităţile tatălui tău.
Mi-e teamă că ele impun sacrificii.
- Ştiu... - Tu eşti promis unei alte femei.
- Trebuie să ne onorăm datoria. - N-am uitat.
Excelenţă, Milady... Am veşti de la Winterfell.
Fraţii tăi te-au părăsit? Îţi pot spune eu încotro să mergem.
Ne oprim aici. E prea întuneric ca să mai înaintăm azi.
- Aici? Dar nu avem adăpost. - Nu există adăpost niciunde.
Ba da, dacă ştii unde să cauţi.
Gerul ne-ar putea ucide pe amândoi.
- Dacă aprinzi un foc... - Nu facem niciun foc!
- Dar un foc e... - Am zis că nu facem foc!
Cum vrei.
O să ne încălzim dacă stăm aproape unul de celălalt.
Pun pariu că tu o să mori de frig înaintea mea.
Pun rămăşag pe viaţa ta!
Crezi că te caută?
- Da. - Şi crezi că te vor găsi?
Da.
Eşti curajos...
Nerod, dar curajos.
Plecăm la răsăritul soarelui. Culcă-te.
- Nu te mai mişca. - Încerc să mă fac comodă.
Încetează!
- Încă te mişti! - Nu, serios?!
De data asta, n-am băgat de seamă.
Nu poate fi adevărat.
Au sosit corbi din White Harbor, Barrowton şi Dreadfort.
Mă tem că e adevărat.
De ce? De ce ar îndrăzni Theon...
Fiindcă cei din familia Greyjoy sunt nişte târâturi trădătoare.
- Şi fraţii mei? - Nu ştim nimic de ei.
Dar Rodrik Cassel e mort.
Ţi-am spus să n-ai niciodată încredere într-un Greyjoy!
Trebuie să plec imediat spre Nord.
Încă avem un război de câştigat, Excelenţă!
Cum să mă numesc rege dacă nu-mi pot apăra propriul castel?!
Cum le pot cere oamenilor să mă urmeze, dacă eu nu pot...
Chiar eşti rege!
Asta înseamnă că nu eşti nevoit să faci totul singur.
Lasă-mă să vorbesc eu cu Theon.
Nu mai avem ce discuta. O să moară direct pentru asta!
Theon stăpâneşte castelul cu o armată numeroasă.
Lasă-mă să-i trimit vorbă bastardului meu de la Dreadfort.
Poate chema la arme câteva sute de soldaţi
şi recupera Winterfell înainte de luna nouă.
Lannisterii sunt pe fugă.
Dacă te întorci acum în nord, pierzi tot ce ai câştigat.
Fiul meu va fi onorat să-ţi ofere pe tavă capul prinţului Theon.
Spune-i fiului tău că e vitală siguranţa lui Bran şi Rickon.
Iar vreau ca Theon să-mi fie adus în viaţă.
Vreau să-l privesc în ochi şi să-l întreb de ce.
Apoi, îl voi lua capul eu însumi.
De ce aş pune preţ pe cuvintele unei sălbatice mincinoase ca tine?
Eu nu sunt mincinoasă.
Toţi sălbaticii sunt mincinoşi şi barbari,
lipsiţi de loialitate.
Am făcut ce era nevoie ca să supravieţuiesc.
Îi urăsc pe cei din familia Stark la fel de mult ca şi tine.
Lasă-mă să te slujesc, Milord.
Cum? Şi nu-mi cere să-ţi pun sabia în mână!
Există şi alte căi de a te sluji, Milord.
Sunt prinţ acum şi ai face bine să...
Există şi alte căi de a te sluji, prinţul meu.
Cum ar fi?
Noi, oamenii liberi, ştim lucruri.
Ştiţi lucruri?!
Cum ar fi? Să mâncaţi pământ?
Alte lucruri...
...lucruri sălbatice.
Aşteaptă afară.
Mereu m-am întrebat ce ascundeai sub haine.
Dar totul are un preţ.
- Nu te omor! Asta ţi-e răsplata. - Deja mă ştiam în siguranţă.
Atunci, ce vrei în afară de viaţa ta mizerabilă?
Ce-şi doresc toţi oamenii liberi... Libertatea.
Atunci, ţi-o voi acorda.
Dar numai dacă mă slujeşti cum trebuie.
- Nu e adâncă. - Credeam c-o să mă omoare.
Şi ei credeau la fel.
Bărbatul care m-a lovit mă ura. Am citit ura în ochii lui.
Nu mă mai văzuse niciodată, dar voia să-mi facă rău.
- Fireşte că da. - De ce ar vrea un străin...
Tu reprezinţi tot ce el nu va avea niciodată.
Calul tău mănâncă mai bine decât copiii lui.
Dar nu mai contează acum. E mort.
Dacă aveam pâine, îi dădeam.
Eu îl urăsc pe rege mai mult decât oricare dintre ei!
Nu spune asemenea lucruri! Dacă te aude cine nu trebuie...
Dar tu nu eşti duşmanul meu.
Să n-ai încredere în nimeni. Vei trăi mai în siguranţă astfel.
Unde crezi tu că pleci?
Am ceva pentru tine de la prinţul Theon.
- Ce anume? - Pe mine.
Mi-a spus să trec pe la rondul de noapte...
...şi să-ţi ţin de cald.
Regele Mirodeniilor mă refuză fiindcă sunt o investiţie proastă.
Regele Mătăsii nu mă sprijină fiindcă face afaceri cu Lannisterii.
De ce să-şi jignească cel mai bun client?
Iar Regele Cuprului îmi oferă o singură corabie,
cu condiţia să mă culc cu el o noapte.
Chiar are impresia c-o să mă târfesc pentru o corabie?!
Când am venit eu în oraş, nu aveam nimic.
Eram sărac lipit pământului. Dormeam lângă docuri.
Puteam mânca numai când găseam de muncă să încarc corăbiile.
Dacă nu, visam la mâncare. Azi, sunt cel mai bogat om din Qarth.
Crezi că drumul de la sărăcie, la bogăţie
e mereu pur şi onorabil?
Am făcut multe lucruri pe care un om cinstit le-ar dispreţui.
Dar iată-mă aici, lipsit de regrete!
Încuiaţi porţile şi daţi alarma!
Uşor, Khaleesi!
Unde sunt?
Unde sunt dragonii mei?!
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc & Cookie @ www.titrări.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrări.ro
SprijinÄ-ne Či sÄ devinÄ membru VIP pentru a elimina toate anunČurile% url%