URZEALA TRONURILOR Sezonul 2, Episodul 9
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc & Cookie @ www.titrări.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrări.ro
Asta e!
Marea ne e potrivnică.
Aşa e, dar avem vântul. Ne va duce direct la porţi.
Ajungi acasă.
Debarcaderul nu mai e casa mea de 20 de ani.
Mi-am petrecut aproape toată viaţa fugind de Flota Regală.
- Acum, mă îndrept direct spre ei. - Asta e Flota Regală.
Şi nu mai eşti contrabandist acum, ci marele căpitan.
Desigur, există mai multe Flote Regale în momentul ăsta.
Nu şi după noaptea asta. La răsărit,
Stannis va sta pe Tronul de Fier, iar tu vei fi Mâna lui.
- Cu voinţa Zeilor. - Zeului.
Tată, există un singur Zeu şi are grijă de noi, toţi.
- Dar nu şi de ei? - De toţi.
Oamenii din Debarcaderul Regelui nu l-au ales pe falsul rege
Joffrey Baratheon.
Se vor bucura să-i vadă capul într-o ţepuşă.
Mai întâi, trebuie să i-l punem acolo.
Flota noastră e de zece ori mai numeroasă.
Armata noastră e de cinci ori mai mare.
Zidurile n-au fost străpunse niciodată,
iar paznicii zidurilor nu văd nişte eliberatori în noi,
ci nişte străini care au venit să le dea foc oraşului.
Eu am încredere în Zeul Luminii.
Cred în cauza noastră.
Şi cred în căpitanul nostru.
Ţi-e teamă, leul meu?
Dacă oraşul va fi cucerit, Stannis îi va omorî pe toţi Lannisterii.
Normal că mi-e frică.
N-o să-i las să-ţi facă rău.
Sunt un Lannister.
N-am de ales în situaţia asta, dar nu e războiul tău.
Este acum.
Nu poţi să scapi din toate numai trăgându-ţi-o.
Până acum, am reuşit.
Mai ţii minte ce mi-ai spus când m-ai cunoscut în cortul tău?
Trebuia să fac dragoste cu tine de parcă ar fi fost
ultima ta zi de viaţă.
După cum ştiţi, Excelenţă, datoria unui Maester
nu e doar de a îndeplini dorinţele Casei pe care o serveşte,
ci şi să ofere îndrumare şi sfaturi pe timp de război.
Cuvintele tale sunt mereu înţelepte şi măsurate.
- Dacă ai putea să... - În cel mai rău caz,
îndatoririle unui Maester devin şi mai urgente
pe timp de război şi nelinişte.
Ţin minte că pe vremea Regelui...
- Mi-ai adus ceva? - Da.
Extractul de mătrăgună e la fel de periculos pe cât e de eficient.
O picătură turnată într-o cupă de vin
e suficientă pentru a destinde nervii întinşi.
Trei picături pot provoca un somn lung şi fără de vise.
Dar zece picături...
Ştiu ce efect au zece picături.
- Excelenţă, dacă-mi permiteţi... - Nu-ţi permit.
Trebuie că ai multă treabă.
Sunt sigură că mulţi bărbaţi viteji vor avea nevoie de înţelepciunea ta.
Da. Asalturile sunt foarte...
Ai grijă pe scări, Maester. Sunt atât de multe...
Excelenţă...
- În cinstea băieţilor! - Lannisterii!
Unde ai învăţat cântecul Lannisterilor?
De la Lannisterii beţi.
- Ai o voce frumoasă. - Mulţumesc.
Şi-mi place nasul tău.
De câte ori ţi l-ai rupt?
Ia să vedem...
Prima dată, aveam cinci ani.
Mama m-a lovit cu un vătrai de fier. Dar nu pe mine voia să mă lovească.
Voia să-l atingă pe fratele meu. Tare neastâmpărat era...
A doua oară, aveam nouă ani.
M-am luat la bătaie cu nişte băieţi mai mari.
Au câştigat ei.
A treia oară...
Nu cred că vrei să ştii despre a treia oară.
- Sărmanul tău nas... - Nu trebuie să-ţi fie milă de el.
O să ţi-l înfig în fund până se termină noaptea.
Bun venit, prieteni!
Fac eu cinste cu un rând.
Nu cred că mă agreează.
Te crezi dur?
Sunt convins de asta.
E cald aici.
Avem femei frumoase şi bere brună numai bună.
E destul pentru toată lumea.
Iar tu nu vrei decât să-l bagi pe unul dintre noi în pământ
fără vreo femeie care să ne ţină de urât.
Sunt destul femei în pământ. Am trimis chiar eu câteva acolo.
La fel ai făcut şi tu.
Îţi place să ţi-o tragi, să bei şi să cânţi...
Dar când vine vorba de ucis...
Asta-ţi place ţie cel mai mult.
Eşti la fel ca mine.
Doar că eşti mai mic.
Şi mai rapid.
Piticul o să-ţi simtă lipsa.
Sunt convins că-mi va simţi lipsa într-o bună zi.
Mai bem un pahar înainte de război?
Niciodată nu mi-au plăcut clopotele.
Sunetul lor aduce numai grozăvii.
Moartea unui rege, asedierea oraşului...
- Sau o nuntă. - Exact.
Podrick, aşa te numeşti?
"Aşa te numeşti?" Frumos!
De parcă n-ai şti cum îi cheamă pe toţi băieţii din oraş.
Nu-mi dau seama unde baţi.
Sunt foarte sigur că eşti foarte sigur unde bat.
Ai încredere în el?
Poate părea ciudat, dar da.
Bun.
Uite harta pe care mi-ai cerut-o.
Trebuie că sunt vreo 20 de mile de tuneluri pe sub oraş.
Mai degrabă vreo 50.
Targaryenii au construit oraşul pentru a rezista unui asediu
şi pentru a pune la dispoziţie o cale de fugă, în caz de nevoie.
Nu vreau să fug.
Poate părea ciudat, dar sunt căpitanul navei.
Dacă nava se scufundă, o să mor odată cu ea.
Mă bucur să aud asta.
Dar mulţi căpitani spun asta când nava încă pluteşte.
- Arăţi pregătit de luptă , Milord. - Dar nu sunt.
De dragul tuturor, sper că te înşeli.
Păsărelele mele îmi şoptesc că Stannis Baratheon
s-a cuplat cu o Preoteasă Roşie din Asshai.
Şi ce-i cu asta?
Nu crezi în vechile puteri, Milord?
Vrăji cu sânge, blesteme, metamorfozări, tu ce zici?
Eu zic să ai încredere în ceea ce vezi
şi în ceea ce au văzut cei în care ai încredere.
Probabil că n-ai încredere totală în mine.
N-o lua personal. Nici în mine n-am încredere oarbă.
Dar am văzut şi auzit lucruri...
...pe care nu le-ai văzut sau auzit şi îmi doresc să n-o fi făcut.
Nu cred că ţi-am povestit cum am fost tăiat.
Nu cred.
O voi face cândva.
Artele întunecate i-au adus Lordului Stannis armatele
şi i-au deschis calea spre porţile noastre.
Decât un om ce deserveşte asemenea puteri să stea pe Tronul de Fier,
nu mă pot gândi la ceva mai grav.
Iar la noapte, cred că numai tu îl poţi opri.
Îl întâmpină pe noul Rege.
Nu ştiu de vreun clopot care să însemne predare.
Vor să cânte cu noi? AŞa să fie.
- Tobele. - Tobele!
- Nu uita, aşteaptă până când... - Până când navele ajung în golf.
Trebuie să fie suficient de aproape ca să nu...
Ştiu ce înseamnă "aproape".
- Ştii cum se foloseşte asta? - Am tăiat lemne cândva.
Ba nu, l-am privit pe fratele meu tăind lemne.
Te-am văzut ucigând un om cu un scut.
Vei fi de neoprit cu o bardă.
- Să nu mori! - Nici tu, prietene.
- Suntem prieteni acum? - Normal.
Dacă-ţi plătesc serviciile, nu înseamnă că nu suntem prieteni.
Suntem chiar prieteni mai buni.
I-auzi... Ce cuvinte mari pentru un mercenar!
Am stat numai în jurul oamenilor deştepţi.
Lady Sansa şi Sheila...
- Shae. - Shae, da!
Desigur, sora mea v-a chemat să mergeţi
alături de celelalte doamne din ascunzătoarea lui Maegor.
Ne-a chemat, Milord,
dar Regele Joffrey a trimis după mine pentru a-l conduce.
Sansa!
Nepotul meu e tare romantic.
Sansa, vino încoace!
Mă voi ruga să te întorci teafăr, Milord.
Zău?
Aşa cum mă rog şi pentru Rege.
- Ai grijă de tine, Milady. - Şi tu, leul meu.
Regele tău pleacă la luptă.
Ar trebui să te desparţi de el cu un sărut.
Asta e noua mea sabie. Am numit-o "Devoratoarea de Inimi".
Sărut-o!
O vei săruta din nou după ce mă voi întoarce
şi vei simţi gustul sângelui unchiului meu.
Îl vei ucide chiar tu?
Dacă Stannis e neghiob şi se apropie de mine.
Deci vei lupta în afara porţilor, în avangardă?
Regele nu-şi discută planul de lupt cu fetele toante!
Îmi cer scuze, Excelenţă. Ai dreptate, sunt toantă.
Normal că vei fi în avangardă.
Se spune că fratele meu, Robb, se duce întotdeauna
unde e lupta mai aprigă.
Iar el e doar un prefăcut.
Va veni şi rândul fratelui tău.
Şi o să lingi şi sângele său de pe Devoratoarea de Inimi.
Unii băieţi nu se vor mai întoarce.
Joffrey se va întoarce. Cei mai răi nu mor niciodată.
Vino, Milady!
- Unde e flota noastră? - E pe drum.
De ce nu e aici acum? Se apropie duşmanul!
Câine, spune-i Mâinii că Regele i-a pus o întrebare.
Regele te-a întrebat ceva.
Ser Lancel, spune-i Câinelui să-i spună Regelui
că Mâna e extrem de ocupată.
Mâna Regelui vrea să-ţi spun să-i transmiţi Regelui...
Dacă-i spun Câinelui să te taie în două,
o va face fără să stea pe gânduri.
Deci aş deveni Sfertul de Om. Dar nu mai are aceeaşi rezonanţă.
Dacă mă taie în două, nu voi putea da semnalul.
Fără semnal, se duce naibii planul.
Fără plan, Stannis Baratheon va nimici oraşul,
va prelua Tronul de Fier şi-ţi va atârna capul pe-o poartă.
S-ar putea să fie chiar amuzant, doar că va fi şi capul meu acolo.
Nu prea mi-a plăcut capul meu
dar n-aş vrea să-mi fie tăiat chiar acum.
Unde sunt navele or?
E înţelept să atacăm noaptea. I-am luat prin surprindere.
Lord Varys ştie şi ce-ai mâncat la micul-dejun acum trei zile.
Nu există surprize aici.
Dacă e adevărat, există disensiuni în rândurile lor.
Poate că marinarii lor s-au răzvrătit.
Se poate.
Nu ştiu de ce mă vrea aici.
Mereu îmi spune că sunt proastă. Mă urăşte.
Poate că te urăşte mai puţin decât îi urăşte pe ceilalţi.
Mă îndoiesc.
- Poate e geloasă pe tine. - De ce-ar fi geloasă?
Sansa!
Chiar mă întrebam unde zburase porumbiţa noastră.
Pari palidă, copilă.
Floarea ta roşie se deschide în continuare?
Da.
Ce convenabil, nu?
Bărbaţii vor sângera în luptă, iar tu vei sângera aici.
Toarnă-i lui Lady Sansa nişte vin.
- Nu mi-e sete. - Şi ce? Nu ţi-am oferit apă.
- El ce caută aici? - Ser Ilyn? E aici ca să ne apere.
Când uşile vor fi doborâte, o să te bucuri că e aici.
- Dar avem paznici care ne apără. - Paznici pe care i-am plătit.
Dacă oraşul va cădea, vor fugi primii pe uşă.
Băieţii au prins un băiat şi două fete încercând să fugă
cu un cal şi nişte cupe din aur furate.
Primii trădători...
Să se ocupe Ser Ilyn de ei.
Să le înfigeţi capetele în ţepuşe în faţa grajdului.
Singura cale de a menţine micimea loială ţie
e s-o faci să se teamă de tine mai mult decât de duşman.
Să nu uiţi asta, dacă vrei să devii Regină.
Ai spus că e aici ca să ne apere.
Aşa e.
Trădătorii sunt un pericol pentru toată lumea.
Mai toarnă vin!
Iată-i!
- Arcaşii, la locuri! - Arcaşii, la locuri!
Arcaşii!
Armaţi!
- Aşteptaţi! - Aşteptaţi!
Ce faci? Trebuie să-i atacăm!
- Aşteptăm! - Pregătiţi bolovanii!
Aşteptaţi!
E o singură navă. Unde sunt restul?
Unde sunt restul navelor?!
E o singură navă!
Arcaşi, pregătiţi-vă!
Ancoraţi nava!
- Armaţi! - Armaţi!
Pregătiţi-vă!
Aşteptaţi!
Nu e nimeni la bord.
Mai vin alţi bolovani!
Aşteptaţi.
Foc sălbatic!
Întoarceţi-vă!
Matthos! Jos!
- Pregătiţi-vă să acostaţi. - Excelenţă...
Piticul şi-a jucat cartea.
- Focul sălbatic. - O poate face o singură dată.
Suntem prea departe de porţi.
Focul, arcaşii lor...
Vor muri sute de soldaţi.
Mii!
Veniţi cu mine şi cuceriţi oraşul!
Sansa! Vino aici, porumbiţo!
Regina mea...
- Ce faci? - Mă rog.
Tu eşti perfectă, nu-i aşa? Te rogi...
- Şi pentru ce te rogi? - Ca Zeii să aibă milă de noi toţi.
De noi toţi, zici?
- Da, Excelenţă. - Chiar şi de mine?
Desigur, Excelenţă!
Chiar şi de Joffrey?
- Joffrey este... - Tacă-ţi gura, copilă naivă!
Te rogi Zeilor să aibă milă de noi...
Zeii sunt nemiloşi. De-asta sunt atotputernici.
Tatăl meu mi-a spus asta când m-a prins rugându-mă.
Mama mea tocmai murise.
Nu prea înţelegeam eu conceptul de moarte şi finalitatea ei.
Credeam că, dacă mă rog cu patimă, Zeii îmi vor înapoia mama.
Aveam patru ani.
Tatăl dvs nu crede în Zei?
Crede în ei, dar nu-i agreează prea tare.
Toarnă unul pentru ea.
Poftim!
Aşază-te şi bea.
Nu aşa. Bea, fetiţo!
Eu trebuia să mă nasc bărbat.
Aş prefera să înfrunt o mie de săbii decât să fiu zăvorâtă în castel,
cu turma asta de găini speriate.
Sunt oaspeţii tăi, aflaţi aici sub protecţia ta.
Tu le-ai chemat aici.
Era de aşteptat din partea mea,
cum va fi şi din partea ta dacă vei deveni regina lui Joffrey.
Dacă fratele meu ticălos va învinge cumva,
aceste găini se vor întoarce la cocoşii lor
şi vor cotcodăci cum le-a inspirat şi le-a îmbărbătat curajul meu.
Şi dacă oraşul se prăbuşeşte?
Ţie ţi-ar plăcea, nu-i aşa?
Dacă Cetatea Roşie va rezista o vreme,
suficient cât să ajung eu la Ziduri
şi să mă predau Lordului Stannis în persoană.
Dacă ne pândea altcineva la porţile cetăţii,
puteam spera la o audienţă privată, dar e vorba de Stannis Baratheon!
Aş avea şanse mai mari să-i seduc calul.
Te-am şocat, porumbiţo?
Lacrimile nu sunt singura armă a unei femei.
Cea mai bună e între picioare. Învaţă cum s-o foloseşti. Bea!
Ai habar ce se întâmplă când un oraş e prădat?
N-ai de unde şti, nu-i aşa?
Dacă oraşul se prăbuşeşte,
pe aceste femei delicate le aşteaptă violuri în masă.
Jumătate din ele se vor procopsi cu bastarzi până în zori.
Atunci, te vei bucura de floarea ta roşie.
Când un bărbat e excitat, orice are sâni devine apetisant.
O minunăţie ca tine va deveni foarte atrăgătoare în ochii lor!
O felie de tort care abia aşteaptă să fie mâncată...
Mai multă presiune!
- Mânuiţi vâslele! - Aşa, bravo!
Vâsliţi!
Am ajuns! Opriţi-vă din vâslit!
Iată un bărbat serios: Stannis Baratheon.
Vin, trag la ţărm!
- Deschide focul asupra lor. - Arcaşi!
Sunt prea mulţi!
Câine, respinge orice soldat de-al lui Baratheon
care reuşeşte să pună piciorul pe ţărm.
Pod, fugi la poarta Debarcaderului! Adu imediat toţi paznicii aici!
Da, milord.
Să mergem! Stannis ne trimite carne proaspătă.
Şi tu!
Dacă vreo săgeată în flăcări se apropie de mine,
te strangulez cu propriile tale măruntaie!
Vâsliţi! Înainte!
Pe poziţii!
Pregătiţi-vă!
Lansaţi!
Regrupaţi-vă!
Stannis!
Pregătiţi-vă!
Lansaţi!
Nu pot distruge zidul!
La poarta de pământ, acum!
Primele două plutoane, la poartă! La poarta de pământ!
Dacă moare vreun soldat cu sabia curată,
o să-i batjocoresc leşul nenorocit!
Când eu şi Jaime eram tineri, semănam leit.
Nici măcar tatăl nostru nu ne putea deosebi.
N-o să înţeleg niciodată de ce ne-au tratat diferit.
Jaime a fost învăţat să lupte cu sabie, suliţă şi buzdugan,
iar eu am fost învăţată să zâmbesc, să cânt şi să fiu pe placul lumii.
El era moştenitor la Casterly Rock,
iar eu am fost vândută unui străin, precum un cal
de care te descotoroseşti când pofteşti.
Dvs eraţi regina lui Robert!
Iar tu vei fi regina lui Joffrey. Distracţie plăcută!
Pe ea nu cred că o cunosc.
Eşti drăguţă.
N-am mai văzut plecăciune aşa urâtă!
Uite, nu e greu deloc. Eu o făceam perfect la patru ani.
Îndreaptă-ţi spatele şi îndoaie-ţi genunchii.
E mai bine! Înveţi repede.
De când eşti în slujba lui Lady Sansa?
De câteva săptămâni, Excelenţă.
Când ai plecat din Lorath?
Am avut şi eu mai demult o slujnică din Lorath.
Dar ea era fiica unui nobil. Tu nu eşti.
- Când ai venit în Westeros? - Acum zece ani, Excelenţă.
Din plebea din Lorath, la Cetatea Roşie,
în zece ani, fără să înveţi cum să faci o plecăciune.
Îmi imaginez că ai o poveste foarte interesantă.
- Cum te cheamă? - Shae, Excelenţă.
Spune-ne povestea ta, Shae.
Când aveam 13 ani...
Excelenţă!
Ce veşti aduci?
Piticul a acoperit râul cu foc.
Sute de corăbii sunt în flăcări, poate chiar mi multe.
Flota lui Stannis e distrusă, dar...
...dar trupele lui au ajuns la zidurile oraşului.
- Unde e Joffrey? - Pe creneluri, cu Lord Tyrion.
Adu-l imediat înăuntru.
- Dar, Excelenţă... - Ce e?
Prezenţa Regelui creşte moralul soldaţilor.
Adu-l imediat în camera lui!
- Nu aici? - Cu femeile şi copiii?!
Vrei să fie considerat un laş tot restul vieţii lui?!
- Nu, dar eu... - Acum!
Te-am minţit când ţi-am spus de Ser Ilyn mai devreme.
Vrei să auzi adevărul? Vrei să ştii ce caută aici, de fapt?
A venit aici pentru noi.
Stannis poate că va cuceri oraşul şi tronul,
dar pe noi nu ne va lua în viaţă.
Ajutor!
Mai bine am fugi!
Înapoi!
Ridicaţi scările!
Mai repede, lichelelor! Mai repede!
Haide, omorâţi-l pe ticălos!
Să-mi aducă cineva ceva de băut.
Dă-o naibii de apă! Adu-mi vin!
Să-ţi aduc nişte lapte îngheţat şi un castronaş cu zmeură?
- Mănâncă rahat, piticule! - Eşti pe partea greşită a zidului.
Mi-am pierdut jumătate din soldaţi. Apa Neagră e cuprinsă de flăcări.
Câine, îţi poruncesc să te întorci la luptă!
Eşti în Garda Regelui, Clegane.
Dacă nu-i respingem, ne vor cuceri oraşul...
...oraşul Regelui tău.
S-o ia naiba de Gardă a Regelui.
Să-l ia naiba de oraş.
Să-l ia naiba pe Rege!
Lansaţi!
Puneţi-vă spatele la treabă!
Gata, ridicaţi-o!
Lansaţi!
Liber!
Înainte!
Lansaţi!
Ridicaţi scările!
Urcă pe zid!
Arcaşi pe zidul de nord!
Excelenţă, regina m-a trimis să vă duc înapoi în Cetatea Roşie.
Dacă tu nu-ţi aperi propriul oraş, soldaţii tăi de ce-ar face-o?
- Ce vrei să fac? - Să conduci!
Coboară şi condu-ţi soldaţii
împotriva invadatorilor care vor să-i omoare.
Ce-a spus mama mea mai exact? Avea treabă urgentă cu mine?
Nu mi-a spus, Excelenţă.
Toţi bărbaţii pe creneluri!
Ser Boros, Ser Mandon, rămâneţi cu unchiul
şi reprezentaţi-l pe Rege pe câmpul de luptă.
Arcaşi, dacă nu menţineţi liniile, vă omor cu mâna mea!
Opuneţi rezistenţă!
Nu!
Ridică-te, netrebnicule!
Mai avem nevoie de săgeţi!
Unde e Regele?
- De ce nu e cu noi? - Noi pentru cine luptăm?
Pe noi cine ne conduce?
O să conduc eu atacul.
Conduc eu atacul!
- Serios? - Ce tot spui acolo?
Pod, coiful meu.
Ser Mandon, tu vei purta steagul Regelui.
Soldaţi, gruparea!
Soldaţi...
- Soldaţi! - Haideţi...
Se spune că eu sunt cât o jumătate de om!
Dar voi cum sunteţi când fugiţi?
Singura cale de ieşire e pe porţi! Iar duşmanii acolo sunt!
Mai e o cale de ieşire. Vă conduc eu acolo.
Ieşim pe acele porţi şi le-o tragem pe la spate!
Împingeţi!
Nu luptaţi pentru Rege sau pentru regatul său!
Nu luptaţi pentru onoare sau pentru glorie!
Nu luptaţi pentru bogăţie, căci nu veţi avea parte de ea!
E oraşul vostru cel pe care Stannis vrea să-l prăduiască!
Porţile voastre le sfărâmă!
Dacă intră, casele voastre le va arde,
aurul vostru îl va fura
şi pe femeile voastre le va viola!
Împingeţi!
cei care ne bat în uşă sunt soldaţi curajoşi.
Haideţi să-i omorâm!
Bătălia e pierdută, Excelenţă.
Trupele lui Stannis sunt la porţi.
Când Pelerinele Aurii l-au văzut plecând pe Rege,
şi-au pierdut tot curajul.
- Unde e fiul meu? - Vreau să-l duc înapoi la luptă.
De ce mi-ar păsa mie ce vrei tu?
- Adu-mi... - Ascultaţi-mă!
Nu vă fie teamă! Regina a ridicat podul mobil.
Acesta e cel mai sigur adăpost.
Joffrey nu e rănit, ci luptă cu vitejie.
Cavalerii s-au regrupat în spatele lui.
Vor salva oraşul. Cântăm un imn?
d Maică blândă, Izvor al milosteniei, d
d Salvează-ne fiii din război, Te rugăm. d
- d Maică blândă... d - Trebuie să pleci!
Fugi în camera ta şi baricadează uşa. Stannis nu te va răni, dar el o va face.
Vino cu mine!
Trebuie să-mi iau rămas-bun de la cineva.
Regina a spus că prădătorii violează toate femeile.
Pe mine nu mă violează nimeni!
Du-te, fugi!
d Salvează-ne fiii din război, Te rugăm. d
Lady începe să intre în panică.
- Ce cauţi tu aici? - Sunt în trecere.
- Plec. - Unde?
Într-un loc care nu arde.
Poate că spre Nord. Tot ce-i posibil.
- Cum rămâne cu Regele? - Poată să moară şi singur.
Te pot lua cu mine şi te pot duce la Winterfell.
Te voi proteja.
Vrei să mergi acasă?
Şi aici voi fi în siguranţă. Stannis nu-mi va face rău.
Uită-te la mine!
Stannis e un ucigaş. Toţi Lannisterii sunt ucigaşi.
Tatăl tău a fost un ucigaş. Fratele tău e un ucigaş.
Şi fiii tăi vor fi ucigaşi într-o bună zi.
Lumea e clădită de ucigaşi.
Ai face bine să te obişnuieşti cu prezenţa lor.
Tu nu-mi vei face rău.
Nu, porumbiţo, nu-ţi voi face rău.
Împingeţi!
Haideţi, bastarzilor! Ridicaţi scările alea!
Atacaţi!
Întoarceţi barca!
Piticul!
Să mă ia naiba...
- Stai liniştit, scumpule. - Încă se luptă.
Nimeni nu-ţi va face rău.
Hai să-ţi spun o poveste.
O ştii pe cea cu leoaica şi cu puiul ei?
- Trăiau în pădure. - În Pădurea Regelui!
Da, dragostea mea.
În Pădurea Regelui, trăiau o mamă şi puiul ei.
Ea îl iubea foarte mult.
Dar trăiau şi alte creaturi în pădure.
- Creaturi malefice. - Cum ar fi?
Cerbi...
Cerbii nu sunt răi. Ei mănâncă doar iarbă.
Şi lupi...
Milord!
Îi putea auzi urlând în noapte. Puiul era cuprins de teamă.
Mama lui i-a spus: "Tu eşti leu, fiule! Nu-ţi fie teamă!"
Căci, într-o bună zi, toate bestiile se vor pleca în faţa ta.
Tu vei fi rege.
Toţi cerbii şi toţi lupii vor deveni supuşii tăi.
Urşii din nord şi vulpile din sud,
toate păsările din văzduh şi toate creaturile mării...
...toate vor veni la tine, micule leu...
...să-ţi aşeze coroana pe cap.
Iar puiul a spus: "Voi fi puternic şi neînfricat, ca tatăl meu?"
"Da!", i-a răspuns mama lui.
"Vei fi puternic şi neînfricat, exact ca tatăl tău."
Te voi proteja eu, dragostea mea. Îţi promit.
Înapoi la corăbii!
Rămâneţi şi luptaţi!
Rămâneţi şi luptaţi, fir-ar să fie!
Nu!
Tată...
Bătălia s-a sfârşit. Am câştigat!
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc & Cookie @ www.titrări.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrări.ro
d "Şi cine eşti tu?", Spuse mândrul lord. d
d "De trebuie să mă plec Atât de umil în faţa ta? d
d "Eşti doar un lup în piele de oaie," d
d "Acest adevăr mi-e desluşit." d
d "De-i împodobit fie în aur, fie în catifea," d
d "Leul tot are gheare." d
d "Iar ghearele-mi sunt lungi şi ascuţite, milord," d
d "la fel de lungi şi ascuţite ca ale tale." d
d Astfel a cuvântat el, d
d Acel Lord din Castamere. d
d Dar ploaia lăcrimează acum Peste mormântul său d
d şi nimeni nu aude. d
d Da, ploaia lăcrimează acum Peste mormântul său d
d Şi niciun suflet n-o aude. d