6x04 "Cartea Străinului" by dr.MI, Azael & Kprice
pentru Subs.ro Team
Sincronizare BluRay: Florin C, titrări.ro
- Unde-o să te duci? - Spre miazăzi.
- Ce-o să faci? - O să mă-ncălzesc.
Am fost cu tine la Sălaşul Aspru. Am văzut ce e acolo.
Ştim că vin încoace. Cum poţi să ne părăseşti tocmai acum?
Am făcut tot ce am putut, ştii...
- Ai rostit un jurământ! - Da, mi-am jurat viaţa Rondului de Noapte.
- Şi mi-am dat viaţa.. - "Pentru toate nopţile ce or să vină!".
M-au ucis, Edd, proprii mei fraţi. Şi tu vrei să rămân aici?!
Vin călăreţi!
Deschideţi porţile!
E bună supa.
Mai ţii minte plăcintele cu rinichi de le făcea bătrâna Nan?
Cu mazăre şi ceapă?
N-ar fi trebuit să plecăm niciodată de la Winterfell.
N-ai vrea să ne putem întoarce la ziua când am plecat?
Aş vrea să ţip la mine: "Nu pleca, proasto!"
Cum să fi ştiut?!
M-am gândit mult la cât de urât m-am purtat cu tine.
- Aş vrea să pot schimba totul. - Eram nişte copii răzgâiaţi.
- Am fost rea, recunoaşte. - Ai fost rea, uneori.
Sunt sigur că nici eu nu eram o încântare.
Mereu stăteam îmbufnat în vreun colţ în timp ce voi vă jucaţi.
- Mă poţi ierta? - Nu am ce să iert.
- Iartă-mă! - Bine.
Bine, te iert.
Ai zice că după mii de ani,
Rondul de Noapte ar fi trebuit să înveţe să facă o bere bună.
Unde ai să te duci?
Unde o să ne ducem?
Dacă nu am grijă de tine, fantoma tatei o să mă bântuie şi-o să mă omoare.
Unde o să ne ducem?
Nu pot rămâne aici după ceea ce s-a întâmplat.
Nu putem merge decât într-un singur loc. Acasă.
Şi le spunem Boltonilor să-şi ia catrafusele şi să se care?
O vom recâştiga de la ei.
Nu am nicio oaste.
Câţi Sălbatici ai salvat?
Nu au venit aici ca să mă slujească pe mine.
Fără tine ar fi fost morţi.
Crezi că nu-s în primejdie aici dacă Roose Bolton rămâne Păzitor al Nordului?
- Sansa. - Winterfell e casa noastră.
Casa noastră, şi a Aryei, şi a lui Bran, şi a lui Rickon.
Indiferent unde ar fi ei, Winterfell aparţine familiei noastre.
Trebuie să luptăm pentru el.
Am obosit să tot lupt.
Asta am făcut de când am plecat de-acasă.
Am ucis fraţi din Rondul de Noapte.
Am ucis sălbatici. Am ucis oameni la care am ţinut.
Am atârnat în ştreang un băiat mai mic decât Bran.
Am luptat şi am pierdut.
Dacă nu recucerim Nordul, niciodată nu o să fim în siguranţă.
Aş vrea să mă ajuţi.
Dar o s-o fac de una singură dacă sunt nevoită.
- Milady. - Ser Davos.
- Ai să rămâi aici, la Castelul Negru? - Am să fac cum porunceşte Jon Snow.
- Acum îl slujeşti pe Jon Snow? - El e prinţul ce a fost făgăduit.
Să-mi fie cu iertare, milady, eu am crezut că e Stannis.
Ce s-a întâmplat acolo?
A fost o luptă. Stannis a fost înfrânt.
Şi Shireen? Ce s-a ales de pinţesă?
Am văzut eu ce s-a întâmplat.
Am văzut oastea lui Stannis înfrântă.
- Milady, eu sunt ser Davos Seaworth. - Ne-am mai întâlnit.
Am fost în Garda Regelui Renly Baratheon.
Înainte ca Renly să fie asasinat cu vrăji necurate.
Asta s-a întâmplat în trecut.
Da, s-a întâmplat în trecut. Dar nu înseamnă că am uitat.
Sau că am iertat.
- A recunoscut, să ştii. - Cine?
Stannis. Chiar înainte să-i iau capul.
- Apărătorul Văii! - Unchiule Petyr!
Lordul meu.
Vino să vezi ce ţi-am adus. Haide, doar n-am fost aici de ziua ta.
- Un şoim! - Un şoim de creste.
Cea mai minunată şi rară pasăre.
Ultima dată când te-am văzut, Baelish,
mi-ai spus că o duci pe Sansa Stark acasă la tine, la Degete.
Aşa am şi făcut.
Şi totuşi, acum nu multă vreme am primit veşti
că ea i-a devenit soaţă lui Ramsay Bolton la Winterfell.
În drumul nostru spre Degete, am fost prinşi de oamenii lui Bolton.
Păreau că ştiu foarte bine când trecem pe acolo şi cu cine.
Tu chiar mă crezi idiot?
Ia spune, lord Royce, câţi ştiau unde merg eu cu Sansa Stark?
Ţi-am spus doar ţie ce vreau să fac.
Dacă huleşti pe cineva chiar la el acasă, s-ar putea să dai socoteală cu sabia.
Casa ta e Valea lui Arryn. Lordul Văii e chiar aici.
Şi mie nu-mi pasă decât de judecata lui.
Să-i facem vânt prin Poarta Lunii?
Milord.
Milord, mereu am fost loial Casei Arryn. Tatălui tău, mamei tale şi acum ţie.
Îl crezi, unchiule Petyr?
Lordul Royce a slujit cu credinţă.
S-a distins în multe războaie.
Dacă ne-am putea încrede în loialitatea lui,
ar putea fi un mare comandant de oşti în războaiele ce vor veni.
Te poţi încrede în loialitatea mea, milord.
Eu cred că mai merită o şansă. Ce zici?
Bine.
Aduc veşti bune.
Prietenii mei din Nord îmi spun că Sansa a scăpat de la Winterfell.
Mă aştept să o ia spre Castelul Negru unde fratele ei e lord Comandant.
Dar n-o să fie ferită de primejdii acolo, cu oamenii lui Bolton pe urmele ei.
E verişoara mea.
Ar trebui să îi sărim în ajutor.
Aşa ziceam şi eu.
Lordul nostru a dat poruncă.
Adunaţi cavalerii din Vale.
A sosit vremea să intrăm şi noi în război.
- Ai chemat duşmanii în cetatea noastră? - Da.
Aşa cum mi-a spus odată mie un învăţat:
"Facem pace cu duşmanii noştri, nu cu prietenii."
Eu nu fac pace cu duşmanii reginei. Îi omor pe duşmanii reginei.
Da, aşa face un oştean. Şi cum a ieşit aci, în Meereen?
Eu procedez ca un diplomat.
Regina noastră a încercat să facă pace cu Stăpânii
şi ei au încercat s-o omoare.
Nu purtăm aceste negocieri cu ochii închişi.
Crede-mă, recenta mea experienţă cu sclavia m-a învăţat ororile ei.
- Câte zile ai fost tu sclav? - Destule ca să învăţ.
Dar nu destule ca să înţelegi.
Am cumpărat piticul ăsta cu un bănuţ de aur.
Şi, nu ştiu cum, ai ajuns în vârful Marii Piramide din Meereen.
Chiar e impresionant.
Şi tu vorbeşti acum în numele Bunilor Stăpâni din Astapor.
Uite cum se-nvârte roata norocului!
Am venit aici să ne întâlnim cu regina
şi când colo suntem întâmpinaţi de un pitic şi de un eunuc.
Hai să vorbim pe şleau, bine? Spuneţi-mi ce vreţi.
Vrem să părăsiţi Golful Sclavilor.
Luaţi-vă dragonii şi mercenarii şi căraţi-vă de-aici!
Regina Daenerys n-o să rămână mereu în Meereen.
Drumul ei e spre Westeros.
Când ne-am întâlnit data trecută i-am oferit corăbii
ca să se-ntoarcă-n Westeros, unde-i e locul. Le-a refuzat.
Le-a refuzat pentru că sute şi mii
de bărbaţi, femei şi copii încă mai trăiau în lanţuri.
Aşa cum au trăit de la facerea lumii.
- Nu mai merge aşa. - Acum te crezi om liber?
Tot mai primeşti porunci.
Chiar dacă stăpâna ta are păr argintiu şi ţâţe, tot stăpână ţi-e.
Prieteni, încetaţi.
Mereu au existat ăia cu averi şi putere şi ăia cu nimic.
Aşa e mersul lumii. Nu mă aflu aici să schimb mersul lumii.
- Sclavia face lumea noastră să meargă. - Nu ai nevoie de sclavi ca să faci bani.
N-au mai fost sclavi în Westeros de mii de ani
şi eu am devenit mai bogat ca oricare dintre voi.
Dar regina noastră recunoaşte că a greşit abolind sclavia
fără să ofere altceva în loc.
Aşa că iată ce propune regina:
Sclavia nu va reveni niciodată în Meereen,
dar va oferi timp celorlalte cetăţi din Golful Sclavilor
să se obişnuiască cu noul mers al lumii.
Ce vrea să-nsemne asta?
În loc să aboliţi sclavia peste noapte,
o să vă oferim şapte ani în care să o faceţi.
Stăpânii de sclavi or să fie răsplătiţi drept pentru pierderile lor, fireşte.
În schimb, voi veţi retrage sprijinul oferit Fiilor Harpiei.
Noi nu-i sprijinim pe Fiii Harpiei.
Bine, bine, dar tot le veţi retrage sprijinul.
Sper să acceptaţi, prieteni. N-o să primiţi o ofertă mai bună.
Hai să ne lăsăm luaţi de valul libertăţii, în loc să fim înecaţi de el!
Şi iată ce vă oferim ca dar de despărţire, onoraţi prieteni...
Haide, să-i dăm libertăţii o şansă!
Vedeţi dacă nu e la fel dulce ca ce aţi trăit înainte.
Prieteni!
Mare scuze...
Aţi aşteptat gras timp.
Poate c-ar fi mai bine să-ţi traduc.
Vorbim limba comună.
- Excelent. - Te-ai întâlnit cu negustorii de sclavi.
Da.
Fraţii şi surorile noastre au murit luptându-se cu lepădăturile astea..
Iar tu i-ai invitat la noi în oraş şi ai băut vin cu ei.
Presupun că sala asta a fost clădită
pentru ca cei care conduc să-i intimideze pe cei conduşi.
Eu nu sunt conducătorul vostru.
Nu sunt Sfărâmătorul de Lanţuri.
Nu sunt Cel Nears.
Şi cu siguranţă nu sunt Mama Dragonilor.
Eşti un venetic.
Atunci de ce reprezinţi Meereen-ul în discuţiile cu duşmanii noştri?
Pentru că regina noastră m-a ales să-i fiu sfetnic.
Până când se întoarce din călătoriile ei...
Când se întoarce?
În curând. Vă dau cuvântul meu.
Nu te ştim. Nu ne încredem în tine. Îl ştim pe Vierme Cenuşiu.
Am luptat alături de el împotriva Stăpânilor. Ne încredem în el.
Tocmai de aceea a fost prezent şi Vierme Cenuşiu la negocieri.
E comandantul Nepătaţilor. ştie cum să-i înfrângă pe negustori
şi ştie când e vremea să aleagă pacea.
Aţi făcut pace cu negustorii de sclavi?
Le-am pus condiţii.
Dar tu, Vierme Cenuşiu?
Vrei să bei vin cu aceşti oameni?
Cu cei care ne-au smuls din braţele mamelor noastre şi ne-au vândut ca pe vite?
Eu sunt oştean, nu fac politică.
Dar dacă se poate să fie pace...
O pace corectă...
Ar trebui să acceptăm.
Missandei.
Ştii cine sunt aceşti oameni. Cum te poţi încrede în ei?
Nu mă încred în ei. N-o să mă încred niciodată.
Dar aşa cum spunea un înţelept odată,
facem pace cu duşmanii noştri, nu cu prietenii.
- Nu mă mai folosi pentru minciunile tale. - Acei oameni te respectă.
Mă respectă pentru că ştiu cine sunt.
- Ei ştiu că sunt loial. - La fel ca mine.
Îi sunt loial reginei mele, nu ţie.
Dacă-i trădezi munca, îmi eşti duşman.
Nu-i trădez munca, ci încerc să-i salvez oraşul.
Le-ai promis că pot continua cu sclavia.
- Pentru o perioadă scurtă. - Şapte ani nu-s puţini pentru un sclav.
Ai dreptate, sclavia e o grozăvie ce trebuie oprită cât mai curând.
La fel e şi războiul. Dar nu le pot rezolva pe ambele azi.
Nu-ţi pune încrederea în ei.
Nu am încredere în ei, ci în egoismul lor.
Sunt încrezători dacă rămân cu impresia că e în interesul lor să lucreze cu mine.
Nu îi cunoşti şi nu-i înţelegi. În ochii lor, nu suntem oameni.
Când se uită la mine, văd o armă. Când se uită la ea, văd o curvă.
Şi când se uită la mine văd o bestie deformată.
Dispreţul e slăbiciunea lor.
Ne vor subestima de fiecare dată şi ne vom folosi de asta.
Nu ne putem folosi de ei.
Ei se vor folosi de noi. Fiindcă numai asta fac.
Eşti bine?
Ia o pauză, respiră.
Sunt bine.
Nu cred că poţi să fii purtat pe spatele dragonului.
Dacă erai cu 20 de ani mai tânăr, poate.
- Poftim? - Regina noastră e neîmblânzită.
Nu te lăsa păcălit de cum arată.
E greu chiar şi pentru mine, iar eu sunt tânăr.
Nu cred că inima ta ar putea face faţă.
Cred că eşti supărat că regina m-a ales pe mine.
Sunt întristat, fiindcă o vei dezamăgi.
- Şi va uita de tine. - Toţi am fost în situaţia asta.
Momentan, avem nevoie unul de celălalt, dar când vom termina...
Nu vreau să mă lupt cu tine, Jorah Andalul.
Ce aş avea de câştigat?
Dacă voi câştiga, voi fi rahatul care a ucis un bătrân.
Dacă voi pierde, voi fi rahatul care a fost ucis de un bătrân.
N-ai fost disciplinat când erai mic, nu-i aşa?
Deloc.
Drumul care trece prin Poarta Cailor e numit Drumul Zeilor.
Piaţa de Est şi Piaţa de Vest.
Când Khal Drogo a murit, regina trebuia să vină aici,
să se alăture celorlalte văduve în Dosh Khaleen.
Acolo au dus-o, la templul Dosh Khaleen.
Ce faci?
Armele sunt interzise în oraşul sfânt.
Şi nu e interzis să te furişezi în oraş şi să furi o khaleesi?
Dacă vom fi văzuţi neînarmaţi,
putem spune că suntem negustori în drum spre Piaţa de Vest.
- Dar dacă vor vedea armele... - Ceri câinelui să-şi lase colţii.
Sunt 100.000 de oameni acolo, nu o putem scoate cu forţa.
Aşteptăm seara şi apoi o găsim.
Ţin foarte mult la pumnalul ăsta.
Nu-ţi face griji, n-ai fost atins.
- Ştii ce urmează? - Ştiu ce urmează.
O fac singur.
Trebuia să mă nasc în neamul Dothraki.
Prieteni...
Ne-am îndepărtat de Piaţa de Vest şi ne-am pierdut.
Ne-aţi putea arăta cum să ajungem înapoi?
Cu ce faceţi negoţ?
Cu vin.
Treceţi pe la mine mâine, vă dau un poloboc cu cel mai bun vin de Arbor.
Nu sunteţi negustori.
Cheamă-i pe ceilalţi.
Ţi-am spus că ţin foarte mult la pumnalul ăsta.
Eşti bine?
Dacă vor găsi trupurile înjunghiate, vom fi căutaţi de un oraş întreg.
Unele spun că neamul Dothraki n-ar trebui să se împerecheze cu străinii.
Sunt femei proaste şi bătrâne. Întotdeauna ne-am diluat sângele.
Ea e lazarină.
Khalul ei a găsit-o ascunsă într-o fântână, după ce i-a ars oraşul.
Câţi ani aveai?
Doisprezece.
Un an mai târziu, i-a făcut o fiică. Cum şi-a exprimat fericirea?
Mi-a rupt coastele.
Nu suntem regine, dar khalii caută înţelepciune la noi.
Vieţile noastre sunt importante.
Majoritatea nu au parte de aşa ceva.
Când khalii se vor întâlni la Khalar Vezhven mâine seară,
sper că te vor lăsa să-şi trăieşti restul vieţii cu noi.
Alternativele sunt foarte neplăcute.
Trebuie să mă uşurez.
Nu poţi fugi de Dothraki.
Ştii bine.
Niciodată nu voi fugi de Dothraki.
Mergi, arată-i.
Am nevoie de aer proaspăt.
Femeile bătrâne put.
Aşa e.
Cred c-ai fost foarte tânără când ţi-a murit khalul.
Aveam 16 ani.
Păcat că n-a murit mai devreme.
Păcat.
Chiar ai trei dragoni?
Care scuipă foc?
Da.
Ai vrea să-i vezi, cândva?
Fac parte din Dosh Khaleen.
Voi părăsi Vaes Dothrak în ziua în care voi muri şi mă voi înălţa din fumul rugului.
- Nu, n-o răni! - Ne va da de gol.
Trebuie să plecăm, acum!
Nu vom părăsi Vaes Dothrak în viaţă.
Măcar putem încerca.
Nu.
Putem face mai mult de atât.
Iar voi mă veţi ajuta.
Tu...
Ai încredere în mine, Khaleesi.
Nu mă trăda.
Dacă te-aş elibera, unde ai merge?
Ce ai căuta?
Mi-aş căuta fratele, soţul şi familia.
Desigur... Dar pentru tine, asta înseamnă bani, putere şi lux.
Căutarea familiei e căutarea păcatului în cazul tău.
Nu te condamn, şi eu am căutat aceleaşi lucruri.
Exclusiv.
Tatăl meu a fost cizmar.
A murit când eram tânăr, iar eu am rămas în locul lui.
Era un om simplu, la fel ca încălţămintea pe care o făcea.
Am descoperit că oamenii doreau mai mult pantofii trudiţi...
Pielea fină, ornamentele, detaliile şi timpul investit...
Timpul investit era cel mai important.
Zeci de ore petrecute la fiecare pereche.
Calitatea se obţine în timp.
Da.
Cred c-ai purtat un an din truda cuiva pe spate.
Nobilii îşi încălţau picioarele cu timpul meu
şi plăteau bine pentru acest privilegiu.
Eu le foloseam banii să gust câte puţin din viaţa lor.
De fiecare dată când îmi făceam plăcerea, simţeam că mă îndrept spre ceva mai bun.
Dar într-o zi te-ai plimbat prin cimitir şi ai realizat că tot ce faci e fără rost,
iar drumul tău spre dreptate a început.
Cartea Străinului, versul 25.
Ştii Steaua cu Şapte Colţuri.
Septa Unella o citeşte.
Da, îi place să citească doar de dragul de a citi cu voce tare.
Ai fost pe aproape, dar nu era cimitir.
Ci ospăţ.
Am cumpărat vin bun şi fete tinere, după care mi-am invitat prietenii.
Am împărţit vinul şi femeile, iar apoi am amuţit.
M-am trezit înainte de zori, abia mă ţineam pe picioare.
Ceilalţi dormeau pe canapele şi pe podea,
dezbrăcaţi, cu haine fine lângă ei.
Adevărul trupurilor a ieşit la iveală.
Le-am simţit mirosul, mascat de parfum şi miresme,
de mâncăruri bune ce începeau deja să fermenteze.
Am văzut totul foarte clar.
Mi-am văzut păcatele.
Aurul pe care-l aveam, vinul băut, femeile pe care le folosisem,
lupta mea neîncetată pentru poziţia în societate.
Toate făceau parte dintr-o poveste.
Povestea pe care mi-o spuneam despre cine eram.
O adunătură de minciuni spulberate de lumina adevărului.
Cei de care încercam să mă separ,
cerşetorii din stradă şi cei săraci...
Ei erau mai aproape de adevăr decât fusesem eu vreodată.
Şi ce ai făcut?
Am mers să-i caut.
Nici măcar nu m-am încălţat.
Am ieşit pe uşă şi nu m-am întors niciodată.
Hai să-l vedem.
- Pe cine? - Pe fratele tău.
Loras.
Loras...
Ascultă-mă.
Trebuie să fii tare.
Nu pot.
Niciodată n-am fost tare.
Eşti tare.
Eşti viitorul casei noastre, viitorul familiei noastre.
Nu-mi pasă!
Lor le-ai spus că nu-ţi pasă?
Vreau doar să se termine.
Ajută-mă.
Ei vor să te ajut...
Vor să te ajut să te pierzi.
De-asta mă lasă să te văd, sunt sigură.
Dacă unul dintre noi cedează, ei câştigă.
Lasă-i să câştige!
Vreau să se termine.
Te rog.
Bine.
Cum vom evita un dezastru din situaţia în care suntem?
Mă refer la Înalta Vrabie.
Am avut de-a face cu tot felul de fanatici, Înălţime.
Cel mai important e să nu fie provocaţi.
Avem inamici atât în interior, cât şi în afară.
De ce eşti aici?
Îl sfătuiesc pe rege cu privire la situaţia în care ne găsim.
- Pleacă. - Sunt membru al Micului Consiliu.
Regele...
Suntem cumva la şedinţa Consiliului?
Evident, nu. Sunt aici pentru a-mi oferi înţelepciunea şi susţinerea.
Mulţumesc pentru sfaturi, Mare Maester.
Asta-i tot.
Înălţime.
Devreme ce am lipsit la ultimele şedinţe ale Micului Consiliu,
am vrut să-ţi vorbesc despre câteva lucruri.
M-am gândit la Înalta Vrabie.
Din nefericire, asta am făcut toţi.
Trebuie să fim atenţi la cum îl vom aborda.
Numai aşa vom preveni înrăutăţirea situaţiei.
Nu trebuie să-l facem să fie ostil. O are pe Margaery, nu vreau să fie rănită.
- E un om periculos. - Uită-te la mine.
Ce mi-au făcut? Ce i-au făcut mamei regelui?
E în regulă.
A trecut, s-a terminat.
Siguranţa lui Margaery e pe primul loc.
Nu o placi pe Margaery, nu-i aşa?
E irelevant dacă o plac sau nu.
Margaery e regină.
Reginele trebuie să impună respect, iar regii chiar mai mult.
Nu doar pentru bine lor, ci pentru al tuturor.
Înalta Vrabie nu respectă regii şi reginele.
Nu respectă nimic de pe această lume.
El n-are trebuinţă de lucrurile de pe această lume.
Vrea să-i pună la pâmânt şi să-i înlocuiască, dar cu ce?
Cu închipuiri.
Cu cerşetorii de pe stradă.
Cu nimic.
Mamă...
Voiam să-ţi mărturisesc ceva.
Ceva ce mi-a spus Înalta Vrabie.
Ai vorbit cu el?
I-am promis că n-o să spun nimănui. Dacă află că am spus...
Va fi o trădare a încrederii pe care n-o va lua în derâdere,
la cât îi place să trâmbiţeze despre adevăr.
Eu sunt mama ta.
În mine te poţi încrede.
Întrunirea Micului Consiliu s-a amânat din porunca regelui.
Credeam că ne-am înţeles de prima dată.
- Nu eşti binevenită. - Cândva spuneai că ne respecţi tatăl,
pentru că el înţelegea nevoia de a lucra cu proprii rivali.
Draga mea, tu ai fost despuiată de demnitate şi autoritate,
ai fost făcută de ocară în văzul lumii şi întemniţată în Fortăreaţa Roşie.
Cu ce-am mai putea lucra?
Cersei este mama regelui.
Se bucură de atenţia şi încrederea regelui.
Iar regele a vorbit în repetate rânduri
cu Înalta Vrabie despre regina Margaery şi Ser Loras.
Înalta Vrabie a înşfăcat puterea
ştiind prea bine că ne ciondănim între noi în loc să o luăm înapoi.
Şi tare bine ne mai stă!
Acum, viitorul celor Şapte Regate se află în mâinile lui mizerabile.
Peste două zile mă va supune judecăţii.
Dar înainte de asta, regina Margaery va porni pe Drumul Ruşinii.
Da, Margaery se va căi pentru păcatele ei
dinaintea oamenilor cumsecade din oraş.
Vai, nu!
Nu se poate întâmpla aşa ceva.
Nu o să se întâmple aşa ceva.
Încuviinţez.
Ai a doua cea mai mare oaste din Westeros.
Cheam-o în oraş,
curmă-i umilinţa reginei Margaery înainte să înceapă
şi ia-o înapoi sub oblăduirea Coroanei.
Regele mi-a poruncit să nu iau măsuri împotriva Înaltei Vrabii
sau a Militanţilor Credinţei de teamă pentru siguranţa reginei.
N-o să iei nicio măsură.
Când o să vino oastele Casei Tyrell, o să rămâi la postul tău.
Ţi s-a interzis în mod răspicat să rămâi la postul tău?
Nu, dar dacă regele porunceşte...
Totul o să se termine înainte ca cineva să poată să-ţi dea vreo poruncă.
Când Înalta Vrabie o să fie sub pază sau mort, mai degrabă,
iar Margaery va fi din nou la braţul lui Tommen,
crezi că pe rege îl va mânia deznodământul?
Îi urâţi pe fanatici la fel de mult ca noi.
Urăşti ce i-au făcut fiului tău.
Îl vrei pe Lancel înapoi?
Sau ai renunţat la el de tot?
Sigur că-l vreau înapoi.
Atunci stai deoparte
şi lasă-i pe cei ce ţi l-au luat să fie nimiciţi.
Dacă nu merge precum am uneltit, Vrăbiile au mulţi prieteni în acest oraş.
O să fie război civil. Mulţi o să se prăpădească.
Mulţi o să se prăpădească orice am face.
Mai bine ei decât noi.
Mi-au spus că eşti acas, dar nu mi-a venit a crede.
Theon Greyjoy? i-am întrebat.
E mort.
E mort de multă vreme.
Te-a lăsat să pleci?
Am fugit.
Nu te aud.
Am fugit.
Uită-te la mine.
Uită-te la mine!
Mulţi au murit încercând să te salveze.
Oameni de nădejde.
Oamenii mei.
Îmi fie cu iertare.
Erai fratele meu.
Erai un ticălos răzgâiat, dar erai fratele meu
şi am riscat totul pentru tine.
Iar tu m-ai trădat.
Ştiu. Ştiu şi regret.
Nu mai spune asta.
M-a frânt.
M-a frânt într-o mie de bucăţi.
- Ştiu. - Nu ştii.
Ne-a trimis o bucată din tine.
De asta am venit după tine.
De ce ai venit aici?
Unde în altă parte să mă duc?
Ai auzit că tata s-a prăpădit şi ai venit să revendici coroana?
Nu, nu. Am auzit că s-a dus abia după ce am aruncat ancora.
Ai apărut întâmplător la Pyke chiar înainte de plebiscit?
N-am ştiut.
Crezi că e vreun om de fier care să vrea să-i fii rege după tot ce-ai făcut?
Nu vreau să fiu rege.
Dar ce vrei?
Trebuia să-ţi fi dat ascultare. Eşti singura...
Nu mai contează. Nu te mai smiorcăi!
Uită-te la mine!
Spune-mi ce vrei.
Tu ar trebui să domneşti în Insulele de Fier.
Lasă-mă să te ajut.
Te-au curăţat destul de bine.
Ştii cine mi-s eu?
Un lord.
Da.
Un lord.
Mi-ai văzut flamurile?
Omul jupuit.
Nu te frământă deloc?
Îi mănânci după?
Nu.
Atunci am văzut şi mai răi.
Ai slujit Casa Stark?
Da. M-au înlănţuit
şi mi-au pus sabia la gât, aşa că i-am slujit.
Casa Stark nu mai există de multă vreme,
dar ai continuat să-l aperi pe Rickon.
Aş scoate un preţ bun de la cumpărătorul potrivit.
I-am slujit familia vreme îndelungată.
N-am primit nicio leafă.
Eu zic că mi-s îndatoraţi.
Chiar de-ar fi aşa,
Rickon nu-ţi mai aparţine ca să-l vinzi.
E al meu.
Ce trebuinţă aş mai avea de tine?
Pot să-ţi dau ce vrei.
Şi eşti sigură că ştii ce vreau?
Ce vor bărbaţii de obicei.
Iar când o vor cu nesaţ, se îmbăiază înainte.
Eşti iscusită cu vorbele.
E pe placul meu.
Ai limba mai iscusită decât Theon Greyjoy.
Chiar aşa?
Mi-a fost greu să-i dezleg limba.
Dar a vorbit.
Toţi vorbesc.
Mi-a spus tot.
Totul despre băieţii Stark,
cine i-a ajutat să fugă
şi cum a făcut asta.
Deschideţi poarta!
Îmi fie cu iertare ospăţul.
Nu suntem renumiţi pentru asta.
Nu-i nimic. Există lucruri mai importante.
Ai primit o epistolă, Lord Comandant.
Nu mai sunt Lord Comandant.
Către trădătorul bastard Jon Snow.
Ai primit sute de Sălbatici dincolo de Zid.
I-ai trădat pe-ai tăi.
Ai trădat Nordul.
Winterfell-ul e al meu, bastardule. Vino să vezi!
Fratele tău, Rickon, e în temniţa mea.
Blana lupului său străvechi îmi acoperă podeaua.
Vino să vezi! Îmi vreau mireasa înapoi.
Trimite-o la mine, bastardule, şi n-o să vă fac pricină ţie şi Sălbaticilor tăi dragi.
De-o ţii departe de mine, pornesc spre Nord şi trec prin sabie
toţi Sălbaticii, bărbaţi, femei şi prunci aflaţi sub protecţia ta.
O să vezi cum îi jupoi de vii. Tu... "
Continuă.
Spune acelaşi lucru.
O să priveşti cum ostaşii mei îţi siluesc sora pe rând.
O să priveşti cum câinii mei îţi sfâşie frăţiorul.
Apoi o să-ţi scot ochii din orbite, iar câinii mei vor face restul.
Vino să vezi! Ramsay Bolton, Lord de Winterfell
şi Păzitor al Nordului.
Lord de Winterfell şi Păzitor al Nordului?
Tatăl lui s-a prăpădit.
L-a omorât Ramsay. Iar acum îl are pe Rickon.
- N-avem de unde să ştim asta. - Ba da, ştim.
Câţi oameni numără oastea lui?
L-am auzit spunând 5,000 cândva, când vorbea să-l atace pe Stannis.
Tu câţi ai?
Care pot mărşălui şi-s în stare să lupte?
2,000.
Restul sunt copilandri şi bătrâni.
Eşti fiul ultimului adevărat Păzitor al Nordului.
Familiile din Nord sunt loiale. O să lupte pentru tine dacă le ceri asta.
Un monstru a pus stăpânire pe Casa şi fratele nostru.
Trebuie să ne întoarcem la Winterfell şi să-i salvăm pe amândoi.
Este interzis să verşi sânge în Oraşul Sfânt.
Este interzis şi să porţi arme în oraşul Sfânt.
Ca să nu se verse sânge!
Mereu curge un pic de sânge.
Cineva i-a zdrobit ţeasta cu o piatră.
Aggo făcea parte din khalasar-ul meu.
M-a slujit bine.
Dar şi-a sfărâmat capul de o piatră.
Blestemat fie Aggo!
Adu-o pe văduva lui Drogo!
Cui îi pasă de ea? E mărunţică.
Îmi place de ea.
E mai albă decât laptele.
Aş vrea să ştiu ce gust are o khaleesi.
Bun.
Poţi să-mi sugi măciuca.
Locul ei e la Dosh Khaleen.
Stăpânii Înţelepţi din Yunkai o vor.
Oferă 10,000 de cai la schimb.
Ce-i mai de preţ?
O fătucă îmbujorată sau 10,000 de cai?
Să le-o trag Stăpânilor Înţelepţi în dosurile lor parfumate.
Le iau singur caii.
Nu vreţi să-mi aflaţi părerea?
Preferi să fii vândută ca sclavă?
Sau mai bine îl laşi pe Rhalko să se înfrupte din tine?
Nu.
Nu-mi doresc nimic din toate astea.
Nu ne pasă de ce-ţi doreşti.
Acesta e templul lui Dosh Khaleen.
Aici nu poţi fi ascultată
dacă nu eşti Dosh Khaleen.
Şi nu eşti până nu hotărâm noi asta.
Ştiu unde sunt. Am mai fost aici.
E locul în care Dosh Khaleen mi-a numit pruncul Armăsarul care Încalecă Lumea.
Şi ce-ai făcut?
Te-ai încrezut într-o vrăjitoare, ca o neroadă.
Pruncul a murit din cauza ta.
La fel şi Khal Drogo.
Aici e capătul lumii, unde Drogo a promis să-şi aducă khalasar-ul.
Să încalece cai de lemn peste Marea Neagră şi Sărată, cum n-a mai făcut niciun khal.
A promis să-i ucidă pe cei îmbrăcaţi în fier şi să le dărâme casele de piatră.
Mi-a jurat dinaintea Mamei Munţilor.
Iar tu ai fost smintită şi te-ai încrezut în el.
Ce lucruri însemnate discută marii khali acum?
Ce sate să prădaţi,
ce fete să siluiţi şi câţi cai să cereţi tribut.
Sunteţi neînsemnaţi.
Niciunul dintre voi nu e vrednic să conducă hoarda Dothraki.
Dar eu sunt.
Şi o să o fac.
Prea bine.
N-o să fii Dosh Khaleesi.
O să te tăvălim pe rând.
Apoi o să te tăvălească războinicii noştri.
Şi dacă mai rămâne ceva din tine,
o să le dăm şi cailor noştri ocazia.
Târâtură smintită!
Chiar credeai că o să te slujim?
Nu o să slujiţi.
O să muriţi.
Traducerea şi adaptarea: dr.MI, Azael şi Kprice
Sincronizare BluRay: Florin C, titrări.ro