Aşa, duceţi-o până sus.
Uşurel. Uşurel.
Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Acum e sus.
Haide, mai cu viaţă, da?
Uite, ia-l, fiule!
- Haideţi, treceţi fraţilor. - La dreapta.
Haideţi, şi voi, mai cu viaţă!
Hai, hai!
Iată cum stau lucrurile în sezonul VI din URZEALA TRONURILOR:
KINGSLANDING - DEBARCADERUL REGELUI Capitala Celor Şapte Regate
Reşedinţa regelui Tommen pe linia Baratheon-Lannister
De fapt, fiul mai mic rezultat din incestul Cersei-Jamie Lannister
RIVERRUN - reşedinţa Casei Tully
Recucerită de Brynden Peştele Negru, şi resturile oştii Tully, asediaţi de Frey
WINTERFELL Fosta reşedinţă a Casei Stark
COPACUL INIMII Simbol al credinţei în Zeii Nordului
KINGSROAD DRUMUL REGELUI
ZIDUL - acum îi desparte pe oamenii din Cele Şapte Regate
şi pe Sălbaticii salvaţi de Jon Snow
de cei aflaţi Dincolo: Ceilalţi, Umblătorii Albi şi oastea lor
BRAAVOS, unul dintre Oraşele Libere, aici se află Arya Stark
TITANUL DIN BRAAVOS
MEEREEN Oraş din Golful Sclavilor
MAREA PIRAMIDĂ
Condus de Tyrion Lannister şi Varys în lipsa Reginei Daenerys Targaryen
Aici se află întemniţaţi cei doi dragoni, Rhaegal şi Viseryon
6x07 "Omul frânt" by dr.MI, Azael & Kprice
Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
De când sunt eu nu am mai văzut un om care să mânuiască aşa toporul.
De câţi bărbaţi a fost nevoie ca să te pună jos?
De unul.
- Cred că era ditamai namila. - Era femeie.
Cred că unii dintre ei se cam tem de tine.
Sunt obişnuit.
Când te-am găsit, am crezut că eşti mort de câteva zile.
După felul în care puţeai, şi erai plin de viermi,
şi un os îţi ieşea afară chiar pe-aici.
Voiam să te înmormântez cum se cuvine, dar ai tuşit.
Era să fac pe mine.
Am socotit că ai să mori până te urc în căruţă, dar n-ai murit.
Am mai zis că ai să mori de câteva ori în zilele următoare, dar n-ai murit.
Ce te-a ţinut în viaţă?
Ura.
Nu, trebuie să fie un motiv pentru care eşti încă printre noi.
Da, e un motiv. Sunt o namilă greu de omorât.
Nu, trebuie să fie un motiv. Zeii mai au planuri pentru tine.
Am mai auzit-o pe-asta. Deşi ăla vorbea de alţi zei.
Păi poate avea dreptate ăla. Nu prea ştiu multe despre zei.
Atunci ţi-ai ales greşit ocupaţia.
Sunt mulţi cucernici daţi naibii care cred că ştiu totul despre toţi zeii.
Eu nu sunt unul dintre ei. Nici măcar nu le ştiu numele tuturor.
Or fi Cei Şapte. Sau poate or fi Vechii Zei.
Sau poate o fi Stăpânul Luminii.
Sau poate sunt toţi tot aia, mie mi-e tot una. Nu ştiu.
Ce are importanţă, cred eu, e că există ceva mai presus de noi.
Şi, indiferent ce-o fi, mai are planuri cu Sandor Clegane.
Nu m-ai cunoscut acum ceva vreme. Nu ştii ce am fost în stare să fac.
Am auzit câte ceva.
Dacă zeii există cu adevărat... de ce nu m-au pedepsit?
Ba au făcut-o.
Înălţimea Ta... Ce citim azi?
Cartea Mamei, Cucernicia Ta. Capitolul trei, versetul 12.
"Aşa cum apa înconjoară pietrele..."
"Rotunjind muchiile zimţuite,"
"aşa dragostea unei femei calmează firea brutală a bărbatului."
"Soţia unge rănile soţului, mama îşi adoarme pruncul cu un cântec."
Înveţi repede.
Sunt oameni care ştiu pe dinafară toate versetele cărţilor sfinte,
dar nu au o picătură din mila Mamei în sânge
şi sălbatici care nu ştiu să citească, dar înţeleg înţelepciunea tatălui.
Ani de-a rândul, m-am prefăcut că-i iubeam pe săraci, pe amărâţi.
Mi-a fost milă de ei, dar nu i-am iubit niciodată.
Îmi era silă de ei.
Sunt greu de iubit.
Săracii ne provoacă silă, pentru că ne reprezintă, dezbrăcaţi de iluzii.
Ne arată cum am arăta fără veşmintele noastre alese.
Cum am mirosi fără parfum.
- Pot să-ţi pun o întrebare personală? - Fireşte.
Regele a pomenit că, de la reunirea voastră,
nu ai mai venit în patul matrimonial.
- Nu. - Ai o datorie, Înălţimea Ta.
Faţă de soţul tău, faţă de regele tău, faţă de ţară şi faţă de zeii înşişi.
Doar că... dorinţele care-mi dădeau ghes înainte au dispărut.
Împreunarea nu necesită dorinţă din partea femeii, ci doar răbdare.
Regele are nevoie de un moştenitor ca să ne continuăm lucrarea.
Să-mi fie cu iertare. Uneori, calea adevărată e greu de găsit.
Greu de găsit şi mai greu de străbătut.
Dar ai făcut progrese mari.
Mă rog doar ca bunica ta să-ţi calce pe urme.
- Bunica mea? - Da.
Regina Spinilor e o femeie remarcabilă, o femeie puternică
şi o păcătoasă impenitentă.
Trebuie să o înveţi noua cale aşa cum ea ţi-a arătat-o pe cea veche.
Sau mă tem pentru trupul şi sufletul ei.
Asta se mişcă sau vorbeşte?
Vreau să-ţi vorbesc între patru ochi.
Septa Unella mi-a fost prietenă de nădejde şi sfătuitoare.
E o nebunie!
Nu eşti în sanctuarul tău, draga mea.
Nu trebuie decât să fluier şi oamenii mei vor veni aici şi te vor bate...
- Bunică! - ... până le spun să se oprească.
Dacă le spun să se oprească.
- Ţi-ar prinde bine o mamă de bătaie. - Bunico, rogu-te!
Ce ţi-au făcut?
Te-ai ridicat împotriva Înaltei Vrăbii. Împotriva Credinţei.
Am făcut-o pentru tine.
Zeii te-ar fi putut pedepsi pe tine şi pe tata, dar n-au făcut-o.
- S-au arătat îndurători. - Cum rămâne cu fratele tău?
Faţă de el s-au arătat îndurători?
Singura speranţă a lui Loras e să mărturisească şi să se căiască.
Dacă o face, Credinţa o să-i dea voie se se retragă la Highgarden.
Va trebui să renunţe la nume şi la titlu...
- Ţi-ai pierdut minţile? - Şi să trăiască precum un penitent.
E moştenitorul Highgardenului, viitorul Casei Tyrell.
Poate începe o nouă viaţă.
- De fanatic spălat pe creier. - De om liber.
Pleci la Highgarden chiar azi.
Nicio lege nu spune că trebuie să stai aici.
Sunt regina. E datoria mea să-mi slujesc soţul şi regele.
Tu ar trebui să pleci, bunico. Locul tău e acasă.
- N-am să te părăsesc niciodată. - Nu se poate altfel.
Du-te acasă. Găseşte-ţi tihna în rugăciune şi în fapte bune.
Mama ne veghează pe toţi.
Pe curând, draga mea.
Şapte binecuvântări asupra ta, bunico.
Ne rugăm acum?
Am făgăduit că luptăm alături de tine, Rege Cioară, şi n-am minţit,
dar nu aşa ne-am înţeles.
Ăştia nu sunt Umblători Albi. Nu e o oştire a morţilor.
Nu e lupta noastră.
Dacă nu era el, noi nu eram aici.
Aţi fi fost cu toţii leşuri umblătoare în oştirea Regelui Nopţii.
Iar eu aş fi fost o grămăjoară de scrum, ca Mance.
Ţineţi minte tabăra lui Mance?
Se întindea cât vedeai cu ochii.
Şi uite ce-a rămas din noi.
Dacă pierdem ce mai avem, vom dispărea.
Zeci de triburi, sute de generaţii.
Ca şi cum n-am fi fost vreodată. Vom fi ultimii oameni liberi.
Asta vi se va întâmpla dacă pierdem noi.
Casele Bolton, Karstark şi Umber ştiu că sunteţi aici.
Ştiu că jumătate dintre voi sunt femei şi copii.
Când vor termina cu mine, voi veţi urma.
Ai dreptate, nu-i lupta voastră.
N-ar trebui să veniţi la Winterfell cu mine, nici n-ar trebui să vă cer.
Nu aşa ne-am înţeles.
Am nevoie să-mi fiţi alături, pentru a-i învinge, pentru a supravieţui.
Ciorile l-au ucis fiindcă a fost de partea noastră
când niciun alt om din Sud n-a fost.
A murit pentru noi.
Dacă nu putem face acelaşi lucru pentru el, suntem laşi.
Dacă asta suntem, merităm să fim ultimii oameni liberi.
Snow.
Eşti sigur că vor veni?
Nu suntem deştepţi ca voi.
Când zicem că facem ceva, aşa rămâne.
Am auzit că pleci din Debarcaderul Regelui.
Nu e treaba ta.
Nepotul tău e încă prizonier. Îl laşi să putrezească în temniţă?
Loras putrezeşte în temniţă din cauza ta.
Înalta Vrabie stăpâneşte oraşul din cauza ta.
Casele noastre străvechi sunt pe buza prăpastiei din cauza prostiei tale.
Ai dreptate. Am făcut o greşeală teribilă.
- O port cu mine zi de zi. - Bine.
Am adus o oştire de fanatici la uşa noastră.
Iar acum trebuie să luptăm împreună împotriva lor.
Avem nevoie una de cealaltă.
Mă întreb dacă eşti cel mai rău om pe care l-am cunoscut vreodată.
Odată cu vârsta, te mai lasă memoria.
Dar cei cu adevărat răi sar în ochi.
Îţi aduci aminte cum ai rânjit la mine
când nepotul şi nepoata mea au fost târâţi în temniţă?
Eu da. N-am să uit niciodată.
Îţi iubeşti nepoata. Eu îmi iubesc fiul.
E singurul adevăr pe care-l ştiu. Trebuie să-i apărăm.
Plec din oraşul ăsta cât pot de repede,
până nu mă aruncă şi pe mine în vreo temniţă fanaticul ăla desculţ.
Dacă eşti pe jumătate de isteaţă cum te crezi, o să pleci şi tu.
Niciodată. N-o să-mi părăsesc niciodată fiul.
Atunci, ce-o să faci? Nu te ajută nimeni.
Fratele tău nu mai e. S-a ocupat Înalta Vrabie de asta.
Restul familiei te-a părăsit. Oamenii te dispreţuiesc.
Eşti înconjurată de mii de duşmani.
O să-i omori singură pe toţi?
Ai pierdut, Cersei.
E singurul motiv de bucurie pe care-l pot găsi.
Ţineţi pasul.
Înainte.
Mişcaţi-vă!
Jalnică tentativă de asediu!
Cineva trebuie să-i înveţe pe neisprăviţi să sape şanţuri.
- Da, cineva trebuie. - Nu. Nu eu.
Sunt doar un mercenar parvenit.
Ai fost uns cavaler. E cu totul altceva.
Da, cavalerii nu sunt plătiţi.
Ai instincte mai bune decât orice ofiţer din oştirea Lannister.
E ca şi cum ai spune că am mădularul mai mare decât orice Nepătat.
În curând, mă aştept să comand toate oştirile Lannister.
Ai putea fi mâna dreaptă pe care am pierdut-o.
Mi-ai promis un titlu de lord, un castel şi o soţie frumoasă.
Şi le vei primi pe toate trei. Un Lannister îşi plăteşte...
N-o spune. Să nu cumva s-o spui!
Vino şi luptă-te cu noi, Peşte Negru!
Lordul Edmure e în mâinile noastre. Predă castelul sau îl spânzurăm!
E ultimul avertisment. Dă-ne castelul.
Crezi că n-am s-o fac, bătrâne?
I-am tăiat gâtul nepoatei tale de jur împrejur.
Unde erai atunci? Fugiseşi şi te ascundeai ca un laş nenorocit.
Dacă nu ne dai castelul, îi tai gâtul.
Hai, taie-i gâtul.
- Lothar, nu? - Ser Jaime!
- N-am ştiut că vii. - Fiindcă n-aţi pus paznici.
Tocmai ai lăsat 8000 de oameni să se apropie nestingheriţi.
Noroc că suntem prieteni, altfel vă făceam fundul ţăndări.
Spălaţi-l şi hrăniţi-l pe lordul Edmure.
Walder...
Edmure e prizonierul Casei Frey.
Numai netoţii ameninţă în van.
Imaginează-ţi că eu ţi-aş zice că-ţi dau un pumn dacă mai scoţi o vorbă.
- Ce crezi că s-ar întâmpla? - Nu mă interesează...
Regele mi-a ordonat să recuceresc castelul ăsta.
Hrăniţi-l şi spălaţi-l, dacă nu vrei să ajungi în locul lui.
Iertaţi-ne, ser Jaime.
Fă cum spune.
Asaltul e sub comanda mea.
Data viitoare când Peştele Negru va privi de pe metereze,
va da cu ochii de o oştire, nu de balamucul ăsta.
Pune oamenii să sape şanţuri împrejur.
Puneţi garduri la câteva sute de metri.
Lucraţi mai repede la turnurile de asediu şi la catapulte.
Sunt turnurile noastre...
Am zis că asediul e sub comanda mea.
Dacă nu îţi convine, mergi acasă.
Trimite-i vorbă Peştelui Negru.
Vreau să negociem.
Să negociezi sau să lupţi?
E bătrân.
Iar tu ai o mână.
Eu pe el aş pune rămăşag.
Lady Mormont.
Bun venit pe Insula Ursului.
Îmi amintesc de naşterea ta, milady. Porţi numele mătuşii mele, Lyanna.
Se spune c-a fost o frumuseţe la vremea ei, sunt sigură că la fel vei fi şi tu.
Nu prea cred. Mama n-a avut strop de frumuseţe.
Dar a fost o războinică desăvârşită. A murit luptând pentru Robb, fratele tău.
Am servit la Castelul Negru când unchiul tău era comandant, lady Lyanna.
A fost un războinic măreţ şi onorabil.
I-am fost slujitor...
Am auzit destule palavre. Pentru ce aţi venit?
Stannis Baratheon şi-a făcut tabăra la Castelul Negru
înainte să plece în marş spre Winterfell, unde a fost omorât.
Mi-a arătat scrisoarea pe care i-ai scris-o când ţi-a cerut oameni.
- Scria... - Ştiu ce scria.
Insula Ursului nu ştie alt rege
afară de Regele Nordului, al cărui nume este Stark.
Robb nu mai e, dar Casa Stark dăinuie.
Şi are nevoie de sprijinul tău mai mult ca niciodată.
Am venit alături de sora mea pentru a cere supunerea Casei Mormont.
Din câte ştiu, tu eşti Snow, iar lady Sansa e Bolton.
Sau poate-i Lannister?
Am auzit poveşti diferite.
Am supravieţuit cum am putut, milady.
Numele meu e Stark, aşa va fi întotdeauna.
Dacă zici tu. Oricum, nu-mi vreţi doar supunerea, ci şi ostaşii.
Nu-i putem permite lui Ramsay Bolton să rămână în Winterfell.
E datoria noastră să-l oprim,
mai ales ştiind că-l are prizonier pe fratele nostru, Rickon Stark.
Milady, trebuie să înţelegi că...
Înţeleg că sunt responsabilă pentru toţi cei care trăiesc pe insula asta.
De ce să sacrific vieţile noastre pentru războiul altcuiva?
Dacă se poate, milady...
Înţeleg cum te simţi.
Nu te cunosc. Ser...?
Davos, milady, din Casa Seaworth.
Nu-l întrebaţi pe maester de Casa mea, e destul de nouă.
Bine, ser Davos din Casa Seaworth, cum se face că înţelegi ce simt?
N-ai crezut vreodată că vei fi în această situaţie.
Să fii responsabilă de atâtea vieţi la o vârstă aşa fragedă...
Nici eu n-am crezut vreodată că voi fi în situaţia asta.
Am fost fiu de pescar, iar apoi am fost contrabandist.
Acum vorbesc unei doamne dintr-o Casă ilustră în vreme de război.
Sunt în faţa ta fiindcă nu e războiul altora.
E războiul nostru.
Continuă, ser Davos.
Unchiul tău, lordul comandant Mormont,
l-a făcut pe omul ăsta slujitorul său.
L-a ales pe Jon să-i fie urmaş ştiind că el va avea curajul să facă ce-i drept,
chiar dacă l-ar fi costat viaţa.
Jeor Mormont şi Jon Snow au înţeles că adevăratul război nu e între câteva Case.
E între cei vii şi cei morţi.
Nu vă amăgiţi, milady.
Morţii vin după noi.
E adevărat?
Unchiul tău a luptat împotriva lor la Pumnul Primilor Oameni.
Eu am luptat la Sălaşul Aspru.
Am pierdut amândoi.
Cât timp va fi un Bolton la Winterfell, Nordul e împărţit,
iar un Nord divizat nu va avea şanse împotriva Regelui Nopţii.
Vrei să-ţi protejezi oamenii, milady, înţeleg.
Dar nu ne putem ascunde.
Trebuie să luptăm, împreună.
Casa Mormont i-a fost credincioasă Casei Stark de o mie de ani.
Vom continua această tradiţie.
Mulţumesc, milady.
Câţi ostaşi ne puteţi da?
62.
- 62? - Nu suntem o Casă mare,
dar avem mândria noastră.
Fiecare oştean de pe Insula Ursului face cât zece oşteni de pe continent.
Dacă au măcar jumătate din ferocitatea ta, Boltonii sunt condamnaţi.
Regicidule...
Peşte Negru.
Presupun c-ai venit să îndeplineşti jurământul făcut nepoatei mele.
Nu le văd pe Sansa şi pe Arya.
- Nu le am. - Păcat.
Doreşti să revii la statutul de prizonier?
- Atunci, de ce eşti aici? - Ştii bine de ce.
Castelul ăsta aparţine Casei Frey.
Nu-i al tău.
În numele regelui Tommen, îţi poruncesc să te predai, altfel...
Îl omori pe Edmure?
Nepotul meu e sortit pieirii, indiferent ce-aş face.
Spânzură-l şi gata.
Nu mă voi opri la Edmure. Voi fi obligat să iau cu asalt castelul.
Vor muri sute.
Sute de-ai mei. Mii de-ai tăi.
Asta dacă reuşeşti să treci de ziduri.
Vom trece de ele şi vă vom ucide pe toţi.
Dacă te predai, îţi voi cruţa oamenii.
Pe onoarea mea.
Onoarea ta?
Să negociezi cu sperjurii e ca şi cum ai construi pe nisipuri mişcătoare.
Războiul s-a terminat. De ce sacrifici oamenii pentru o cauză pierdută?
Cât sunt eu în viaţă, războiul continuă.
Asta e casa mea.
M-am născut în castelul ăsta, sunt pregătit să mor tot aici.
Ori ne ataci, ori aştepţi până rămânem fără mâncare.
Avem provizii pentru doi ani.
Ai doi ani la dispoziţie, Regicidule?
N-ai de gând să salvezi vieţile oamenilor tăi.
De ce ai venit să discuţi cu mine?
Asediile sunt plictisitoare.
Voiam să te văd cu ochii mei, să văd ce-i de capul tău.
M-ai văzut.
Da, te-am văzut.
Sunt dezamăgit.
Răspunsul e nu.
- Lord Glover, ascultaţi-ne. - Am auzit destule.
Abia am recuperat castelul din mâinile oamenilor de fier.
Boltonii ne-au ajutat.
Vrei să lupt împotriva lor? M-ar jupui dac-ar ştii c-am vorbit.
Boltonii sunt trădători. Roose Bolton...
Alte Case din Nord ţi-au mai promis oşteni?
Casa Mormont.
Şi mai care?
- Am trimis corbi către Casa Manderly... - Nu-mi pasă de corbi.
Îmi ceri să mă alătur oştirii voastre. Cine mai e în ea?
Majoritatea sunt sălbatici.
Înseamnă că-s adevărate zvonurile. N-am vrut să le cred.
Te-am primit din respect pentru tatăl tău.
Acum aş vrea să pleci.
Casa Glover nu-şi abandonează vatra strămoşească
pentru a luptă alături de sălbatici.
- Lord Glover! - N-am altceva de zis.
Casa Glover, îţi aduc aminte, a jurat credinţă Casei Stark.
S-a legat prin jurământ să răspundă la chemare.
Da. Familia mea a slujit Casa Stark veacuri la rând.
Am plâns când am auzit de moartea tatălui tău.
Când fratele meu a fost lordul acestui castel, a răspuns chemării lui Robb
şi l-a numit Regele Nordului.
Şi unde era regele Robb când castelul a fost atacat de oamenii de fier?
Când mi-au azvârlit în temniţă soţia şi copiii
şi când ne-au schingiuit şi omorât supuşii?
Se destrăbăla cu o târfă necunoscută.
Şi le aducea moartea tuturor celor ce l-au urmat.
Am slujit cândva Casa Stark, însă Casa Stark s-a stins.
- De ce-a trebuit să venim aici? - Unii n-au pierdut încă gustul.
- Bea ceva măcar. - Nu vreau.
Nu te-ndepărta, drăguţă.
Te găsesc mintenaş.
Nu găseşti un asemenea dos pe Insulele de Fier.
Nu te mai interesează?
Îmi fie cu iertare. N-o să fac haz pe seama ta.
N-o să-ţi fac niciun rău, frăţioare.
Nu ştii asta?
Crezi că unchiul Euron e pe urmele noastre?
Fireşte. Cât timp suntem în viaţă, suntem o primejdie.
O să ne găsească.
E o lume mare, iar corăbiile noastre sunt iuţi.
Bea!
Nu vreau.
Nu-mi pasă ce vrei. Bea!
Bea-o toată!
Eşti om de fier, Theon. Ştiu c-ai avut câţiva ani nefaşti...
Nefaşti?
Dar m-am săturat să te văd tremurând ca un câine bătut.
Bea naibii berea aia!
Ascultă la mine!
Am nevoie de tine.
De adevăratul Theon Greyjoy, nu de impostorul ăsta de două parale.
M-ajuţi să-l găsesc?
Bea!
Ai scăpat, m-auzi?
Ai scăpat şi nu mai faci cale-ntoarsă.
O să-ţi facem dreptate.
Dacă mi s-ar face dreptate, leşul meu ar atârna la Winterfell.
Atunci s-o ia naiba de dreptate! O să ne răzbunăm. Bea!
Ascultă la mine!
Dacă eşti atât de frânt încât să nu-ţi mai poţi reveni,
ia un cuţit şi taie-ţi încheieturile.
Pune-ţi capăt zilelor!
Dar de-o să rămâi cu noi, Theon, o să am nevoie de tine.
O să navigăm spre Meereen.
O să facem o învoială cu Regina Dragon.
Şi o să recucerim Insulele de Fier.
Eşti alături de mine?
Eşti alături de mine cu adevărat?
Acum, de vreme ce n-o să mai calc pe ţărm vreme îndelungată,
o s-o tăvălesc pe asta de-o să mă ţină minte.
Stannis şi-a ridicat tabăra aici pe drumul spre Winterfell.
Şi ăsta e un lucru bun?
Era cel mai experimentat comandant de oşti din Westeros.
A ales acest loc cu un motiv.
Munţii ăştia sunt o fortăreaţă naturală.
Acolo, jos, e un izvor pentru cai.
N-o să stăm mult aici.
Din zi în zi poate lovi furtuna.
Da, zăpada l-a înfrânt pe Stannis în egală măsură cu Boltonii.
Trebuie să mărşăluim spre Winterfell cât încă se mai poate.
2 000 de Sălbatici,
200 de oşteni Hornwood, 143 de oşteni Mazin...
62 de oşteni Mormont.
Nu e ceea ce nădăjduiam.
Dar încă avem sorţi de izbândă dacă suntem prudenţi şi isteţi.
Fir-ar să fie!
Ţi-a devenit sfetnic de încredere?
Pentru că a căpătat 62 de oşteni de la o fată de 10 ani?
Ser Davos mi-a salvat viaţa şi l-a slujit pe Stannis ani la rând.
Stannis, cel care a fost învins la Apa Neagră,
care şi-a omorât propriul frate şi nu mai are capul pe umeri?
Nu e de-ajuns! Ne trebuie mai mulţi oşteni!
Nu mai e timp.
Dacă am merge la castelul Cerwyn, sunt convinsă că lordul...
Luptăm cu oştirea pe care o avem.
Nu merită să vă bateţi fără pricină!
Gata, ajunge!
Aşa-i, nu mai trebuie să ne luptăm...
- Tu cine naiba mai eşti? - Fii pe pace!
Chiar, tu cine naiba eşti?
Am fost oştean într-o vreme.
Comandanţii mă credeau viteaz.
Dar nu eram. N-am fugit niciodată de luptă.
Dar numai pentru că-mi era teamă că prietenii o să vadă cât mă tem.
Asta eram, un laş.
Executam orişice poruncă, oricum ar fi sunat ea.
Să ardem satul?
Prea bine, se face.
Să-i fur recoltele unui ţăran? Prea bine, mi-s şi hoţ.
Să-i omor pe flăcăi să nu ridice armele-mpotriva noastră?
Sunt asasinul vostru.
Ţin minte c-a urlat o femeie la noi cândva
şi ne-a făcut lighioane când i-am târât fiul afară din colibă.
Dar nu eram lighioane.
Lighioanele-şi ascultă firea, iar noi ne-o trădaserăm pe-a noastră.
Chiar eu i-am sfârtecat gâtul flăcăului în timp ce maică-sa urla,
iar prietenii mei o ţineau.
În noaptea aia m-a copleşit ruşinea.
Ruşinea era atât de apăsătoare,
încât nu puteam nici mânca, nici dormi.
N-am putut decât să mă uit la cerul întunecat
şi s-o aud pe mamă strigând numele fiului ei.
O să-i aud urletele până la sfârşitul zilelor mele.
Ştiu că nu-i pot aduce băiatul înapoi.
Tot ce pot face cu timpul ce mi-a mai rămas
e să aduc o fărâmă de bine în această lume.
Oricare dintre noi poate face asta, nu-i aşa?
Nu e niciodată prea târziu să nu mai jefuieşti şi să nu mai omori oamenii.
Să încep să-i ajuţi.
Nu e niciodată prea târziu să te întorci.
Şi nu e musai să aştepţi ca zeii să-ţi asculte rugile.
Nici măcar nu-i vorba despre zei. Despre voi e vorba.
Trebuie să învăţaţi să vă ascultaţi singuri rugile.
Cei Şapte să vă aibă-n paza lor, prieteni!
Cu ce vă putem fi de folos?
- Ce faceţi aici? - Vorbim despre viaţă.
- Voi? - Apărăm oamenii.
Mulţumiri pentru protecţie.
De cine ne apăraţi?
Aveţi cai?
N-avem cai.
Nici aur, nici oţel.
Atunci merinde. Când aperi oamenii te apucă foamea.
Fără-ndoială.
Sunteţi bineveniţi să rămâneţi la cină, dar şi gurile noastre sunt flămânde.
Pază bună!
Noaptea e neagră şi plină de spaime.
"Cei Şapte să vă aibă-n paza lor, prieteni!"
Sunt un afurisit de septon. Ce voiai să zic?
Ăştia nu cred în Cei Şapte.
Sunt din Frăţia fără Stindarde. Îl urmează pe Zeul Roşu.
Oricine e binevenit aici.
- Oricum n-avem nimic pentru ei. - Ba fireşte că aveţi.
Aveţi merinde şi oţel, chiar dacă tăgăduiţi.
Şi aveţi femei.
Şi ce-ai de gând să faci? Să te lupţi cu ei?
Să-i omori?
Ai fi singur împotriva lor. Oamenii ăştia nu ştiu să lupte.
- Tu ştii. - Eu am terminat-o cu luptele.
Chiar de-i vorba să te aperi?
Violenţa e o molimă.
Nu lecuieşti o molimă dacă o răspândeşti printre alţii.
N-o lecuieşti nici dacă mori.
Ai muncit îndeajuns pentru azi. Hai de mănâncă!
O să se lase frigul la noapte. Ne-o prinde bine lemnul pentru foc.
Îţi păstrez un blid cu tocană.
Poate mai am şi niţică bere pe undeva.
Nu e un om făr' de cuvânt.
Spune că Flota de Fier e în Golful Sclavilor.
Tind să-i dau crezare.
Nici nu mă gândesc să mă apropii de smintiţii ăia.
- Eşti din Westeros. - Şi ce-ţi pasă ţie?
- Vreau să-mi plătesc drumul spre casă. - Tu? Nu te ţine punga.
- De la cine i-ai furat? - Ce-ţi pasă ţie?
Plecăm peste două zile.
Poţi să dormi într-un hamac de sub punte.
Vreau o cabină. Şi plecăm în zori.
Ne vedem la răsărit!
Drăguţo!
Traducerea şi adaptarea: dr.MI, Azael & Kprice
Subtitrări-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org