Dacă vreți să știți cum îmi mențin tenul proaspăt
după drumul meu matinal, am repostat esențialul meu...
Abia aștept să mă întâlnesc azi cu prietenele mele, Monet și Luna.
Julien: "Spre aprobarea ta."
Monet: "Ai purtat-o la The Kinsley și acum e peste tot."
Luna: "Dă-o la topit."
Bună, tată !
Diseară o să fiu în L.A., pentru o sesiune cu Billie.
Mă întorc vineri.
- Îți urez o primă zi frumoasă. - O am deja.
De obicei, nu te bucură atât prima zi de școală.
E mai bine decât să stau priponită aici încă un an.
Nu mai spune !
Pa !
- O să întârzii ! - El întârzie mereu.
Uite prânzul tău !
- Și gheața. - Perfect. Bine.
Bine...
- Bine. - Te iubim.
Pa, tată ! Pa, tati ! Pa, Rocky !
Poftim !
- Mulțumesc, Obie. - Oricând, Murray.
Îmi pare rău că durează atât.
Am stat împreună toată carantina. E în ordine.
Înainte, îți plăcea când îmi lua mult.
Unde mi-e bobocul ? Boboaca ? Bobocelul ?
- Prințesa din anul întâi ! - Tată, te rog. Nu.
Iartă-mă ! Sunt entuziasmat ! E prima ta zi.
E o zi obișnuită. Nu cine știe ce premieră.
Constance Billard e printre primele zece școli particulare din țară,
cu unul dintre cele mai bune programe de artă.
Plină de genul de oameni de ale căror valori am reușit să te apăr...
Copiii sunt răi peste tot. Chiar și în Buffalo.
Trebuia să plecăm de acolo. Și nu puteam refuza bursa.
La Constance, perspectivele mele pentru facultate sunt mult mai bune.
Zi cu mine: Yale, secția de teatru.
Și...
Da, învață și ea acolo, dar mă îndoiesc că am s-o cunosc.
Nici măcar nu ești sigur că știe de existența mea.
E sora ta vitregă. Știe că exiști.
Eu nu vreau s-o cunosc. N-a acceptat cererea de prietenie
pe care i-am trimis-o când aveam zece ani.
Mulțumesc pentru micul dejun. Pa, tată !
- Te iubesc. - Și eu pe tine.
- Baftă ! - Mulțumesc.
- Pa ! - De unde ai ăia ?
Cadou de rămas-bun de la Bella. Îți amintești ?
- Lune ? - Pe cărămidă, o să iasă ștearsă.
- Sus și la stânga. - O nouă propunere.
Du-te ! Ăștia n-au intrarea lor ?
Eu stau aici. Mă vezi, nu ?
Hai s-o facem !
Bun. "Sosire, prima zi, anul III."
Dă-te puțin mai în spate.
Încă puțin.
Bine. Acum, arată-mi geanta.
Îmi pare rău, dră Keller. Nu v-am văzut.
N-a fost vina ta. Era să-ți distrugă geanta Capucine.
I-ar trebui salariul pe o lună ca s-o înlocuiască.
Materialele sintetice îmi provoacă hemoragii nazale. Puteți trece odată ?
Doamne, s-a dus lumina !
Kate ? Credeam că ne întâlnim înăuntru.
Școala ar trebui să aibă o regulă "fără Zara".
Zara, doar la est de Lex.
Nu știu de ce încă mă aștept să fie amabili.
Un an de "pătrățele Zoom" m-a indus în eroare ?
Asta e fiindcă nu puteai vedea ce mesaje își trimit pe dedesubt.
Nu se poate... Prima zi de școală și Wendy e deja tristă.
Directoarea ar dori să-ți vorbească, Martine. Pe aici.
Eu de-asta folosesc pahar termic.
Când hoarda își pune ceasurile să sune la unison în timpul unui extemporal,
n-o vărs pe mine când țip. Pot să-ți iau și ție una.
Mi-a luat o oră să aleg o ținută de care am crezut că nu vor râde.
Le-a luat doar o secundă să-mi arate că am dat-o-n bară.
Dacă ar purta-o Julien, Urban ar face imitații în masă cât ai zice pește.
Se iau de noi pentru că pot. Pentru că nimeni nu le interzice.
Și dacă încerci să-i pici,
între laptopul tău și biroul direcțiunii un 4 devine un 7.
Și 7 devine "șef de promoție", cu un loc la colegiul de elită dorit.
Școala asta a dat oameni de valoare.
Caroline Kennedy, Colson Whitehead, Nate Archibald.
De-asta am ținut să predau aici.
Nici Nate Archibald nu era un sfânt, la început.
- Ai învățat aici, Rebecca ? - Promoția '09.
Pe când încă respectam autoritatea.
Acum, nu pot fi ținuți sub control pentru că nu mai contăm.
Cine are nevoie de educație când ești faimoasă pentru că te fardezi ?
Dar ai zis că Nate...
Când învățam aici, trăiam sub o amenințare constantă.
- Cei ca Nate erau foarte speriați. - Cum s-a reușit ?
Da... Aș încerca orice.
Când eram în primul an, a apărut ceva care-și spunea Gossip Girl.
Un fel de Sora-Mai-Mare-cu-Ochii-Pe-Voi.
Îi avea veșnic în vizor pe elevii pe care-i considera importanți.
Îi avea în vizor ?
Dacă-ți știa secretele, și le știa mereu, le făcea publice.
Ne ținea socoteala tuturor.
Lumea credea că eu sunt aceea, dar era unul dintre colegii mei.
- Dan Humphrey. - Romancierul ?
Cred că am citit despre asta...
Era ridicol. Eu n-aș pierde timpul cu cititul.
E un blog ! N-am mai văzut așa ceva de mulți ani.
Ultima postare e de acum nouă ani.
Există și o arhivă. Niște linkuri inexistente, dar e tare.
Ce bine era dacă-mi trecea asta prin cap când eram în liceu.
- Suntem încă în liceu. - Poate că ar trebui să încercăm.
La ce vă uitați ?
Circulați ! Vă rog și mulțumesc.
- A ieșit soarele din nori ! - Că bine zici.
- Maxi ! - În aer ! Nu s-a fixat machiajul.
- Obie ! - Salut.
Ești șifonat și transpirat.
- Asta te deranjează brusc... de ce ? - Ai zis că o să fii în story-ul meu.
La naiba, am uitat !
- A uitat. - Am...
Le-am dus micul dejun greviștilor de la Navy Yard, dar ți-am păstrat și ție.
- Un rulou, preferatul tău. - Nu e proiectul părinților tăi ?
Ba da. Și ei știu exact ce părere am.
Că greviștii merită măcar niște gogoși.
- Dar cum rămâne cu ce merit eu ? - Mă spăl în ora liberă. Îți promit.
Dacă o ținem așa, o să fie un subiect despre absolvire.
- Putem să... - Audrey !
- Bine ați venit ! - Ce mai faceți ?
Cei Șapte Samurai, din nou împreună !
Poți să încerci oricât să schimbi numele de chat al grupului. Nu ține.
O să-l înțelegi și tu pe Kurosawa, într-o bună zi.
Așa arată fața ta fără mască ?
Sper. A trecut ceva timp.
De când vii tu la timp în prima zi de școală ?
Lunile la distanță mi-au reînnoit interesul pentru corpul elevilor.
- Inclusiv pentru al tău. - Focalizare atenuată...
Spre est, ca să ai soarele pe față.
Instagramul poate să aștepte ! Se uită după sora ei.
- Nu e sora mea. - Un test ADN ar zice altfel.
E vitregă.
- Ai o soră ?! - A fost ocupat, la Berghain.
Și tu ai promis să nu pomenești de ea.
E important, și n-ar trebui să ne prefacem că nu e.
S-a înscris și s-a mutat aici ca o urmăritoare.
Și dacă directoarea Burton n-ar fi înștiințat-o pe JC,
nici n-am fi știut.
- Tații lor se urăsc. - Îmi amintesc.
E rodul faptului că mama ta v-a părăsit, pe tine și pe tatăl tău ?
Da, și dacă el ar ști că Zoya e aici,
m-ar retrage de la școala asta sau din emisferă.
Încă e foarte mânios.
Nu pot să cred că ea nu ți-a spus.
E în ordine ! Nici măcar nu ne cunoaștem ! Nu ne datorăm nimic.
În plus, îi am aici, în persoană, pe toți cei de care am nevoie.
Eu nu-s cu dramele de familie. Sau cel puțin le tratez "medical".
Două "addi" ca să rezist la algebră, un "benzo" ca să moțăi la literatură.
Ea e ?
Ne aruncăm cafelele pe ea ? Pata de turmeric nu mai iese.
Nu știu la ce te referi. Eu nu-i văd pe cei din anul întâi.
Îmi plac pantofii ei.
Relația dintre Chuck și Blair e un adevărat carusel.
E categoric cultură "pre-cancel".
Ai citit partea în care ea a fost prințesă de Monaco timp de șase luni ?
Sau când un elev din anul patru a publicat o nuvelă în The New Yorker ?
În calitate de scriitoare, sunt cam invidioasă.
Postările astea sunt ca un roman de Edith Wharton, pierdut.
Și la fel de albe.
Se vede că școala a fost mereu o pepinieră
pentru cele mai rele tipuri de oameni.
E vina lor că au moștenit putere și influență
în clipa în care s-au născut, fără să li se spună cum să nu abuzeze de ele ?
Le iei apărarea ? După ce ți-au făcut adineauri ?
Spun doar că suntem ultima lor speranță.
Noi trebuie să-i scoatem de aici Barack Obama, nu Brett Kavanaugh.
- Cum ? Nu avem putere. - Sigur că avem.
M-a concediat, fir-ar să fie !
Directoarea a vorbit toată dimineața la telefon cu părinți.
Părinți ?
A zis că am refuzat să schimb o notă anul trecut.
Și mai erau profesori care așteptau acolo, când am plecat.
Vă zic, e un măcel.
Azi, în prima zi de școală ?
Dacă vrei să arăți că tu ești șeful, îți trebuie public.
Cine e ultima noastră speranță, Kate ? Poate că noi urmăm.
Nu neapărat.
Ce-i asta ?
Putere.
Să vedem dacă asta le captează atenția.
Să-l văd !
Al tău a ieșit mai bine !
Nici vorbă ! Prietena mea mi l-a făcut cu un instrument pentru descusut.
Adevărat... mie mi l-a făcut Dr. Woo.
Dar sunt atât de fericită să te cunosc, în sfârșit !
Nu mai ești doar în istoria mea de chat, ci aici, în carne și oase.
- Știu. Davis ? - Habar nu are. Nick ?
Știe că înveți aici, dar crede că n-ai idee cine sunt.
Deci deocamdată suntem "incognito". Julien Elizabeth.
Zoya Jane.
Nu pot să cred că ești cu adevărat aici.
Știu ! Am crezut că tata nu va accepta în ruptul capului să se mute.
Dar când am primit bursa... Nu-mi vine să cred că ne-a reușit.
Nu la asta mă refeream.
Nu pot să cred că ești cu adevărat aici.
Semeni cu ea ca două picături de apă.
Am un plan ca să te introduc în grupul nostru de prieteni.
- Ești sigură că nu... - Așa, o să fie mai ușor !
O să te placă pentru cine ești, nu fiindcă suntem rude.
- Vino pe treptele de la Met, la 11:00. - Bobocii n-au voie să iasă din campus.
Noi suntem stăpânii școlii. Ei muncesc pentru noi.
Îți plac pantofii ?
- Mă simt cam ciudat că... - Au fost pe gratis !
Nici nu te mai gândi.
Și deja am pregătit terenul, când am spus că-mi plac.
O să-ți fac semn să vii, ca să-i bag în story-ul meu, bine ?
Așa cum am plănuit. Acum, du-te la oră. Eu pot să întârzii, dar tu nu.
Ești aici !
Diseară la Dumbo Hall, dragilor !
Și vă amintesc că e Săptămâna Modei, așa că înțoliți-vă corespunzător.
După școală, pun scrisori în plicuri, așa că o să întârzii.
Și o să fiu probabil șifonat și asudat. Iar tu ai zis că vii cu mine.
Da, ca să nu mă mai bați la cap cu asta.
- Cine așteaptă să se facă verde ? - Nu e de-aici.
Tot nu știu despre cine vorbiți.
Știți ce ar deveni mai viral decât un "accident de modă" ?
Un clip cu storcirea sub călcâi a "sorei secrete".
Am tocurile potrivite. Nimic nu mi-ar face mai mare plăcere decât...
Ăia sunt Bey Superstar ?
- Da. - Pot să le fac o poză ?
Doar fiindcă tații noștri se urăsc nu înseamnă să ne urâm și noi, nu ?
- Ce faci ? - Dacă e o tipă super ?
Are bentiță !
E un batic. A fost al mamei mele...
Al mamei noastre.
Să facem o schimbare.
- Alianța "Right To The City" ? - Da. Lucrez voluntar, pentru ei.
- Vezi ? A mai auzit cineva de ei. - Fac o treabă foarte bună.
Încearcă să oprească dezdrădăcinarea
comunităților marginalizate din cartierele istorice.
Bunicul meu a lucrat cu ei până a murit.
Dacă mai aveți nevoie de un om, mă ofer.
Încerc de luni întregi să-l conving pe tipul ăsta.
- E grozav că lucrezi cu ei. - Ai auzit de "vinovăția bogaților" ?
- El e cel mai "vinovat". - Și cel mai bogat.
- Care e numele tău pe Insta ? - ALottaZee, cu doi "e".
Cum postez asta, o să ai o grămadă de fani noi.
Un sfat de profesionist: e mai bine să-ți folosești numele.
- Ca să te poată găsi oricine. - De ce aș vrea să mă găsească ?
Ai vrea să vii cu noi diseară, la Dumbo Hall ?
- E un club doar pentru membri. - Nu știu... Mâine avem școală.
Dumnezeule mare...
Dacă închizi ochii, dispare, vă zic.
- Nu stăm până târziu. - Nu ?
- Nu sunt membru. - Te pun eu pe listă.
Dacă sunt și ceilalți de acord...
Poate că și-a făcut Xanaxul efectul, dar de ce nu ? E destul de drăgălașă.
Ar fi drăguț să avem pe cineva care să ne facă comisioanele.
Sigur.
- Bun venit ! - Ne vedem la șapte.
- La revedere ! - Pace !
- Nici măcar un like. - De parcă nici nu s-ar fi întâmplat.
Ar fi trebuit să ne dăm seama. E cineva sub 30 de ani pe Twitter ?
- În locul tău, aș șterge postarea. - Răzbunarea nu merge niciodată.
Întreabă-le pe fostele mele soții. Nu sunt lesbiană.
Trec trei amărâți.
Care e următorul pe care să fac să fie concediat ?
- Ce ai zis ? - Nu vorbeam cu tine.
Despre tine, poate, dar... depinde cum te porți.
Dar sunt sigură că știi deja asta.
La mine, diseară.
Am discutat despre drumul până la școală, despre cursuri,
despre vânzătorul sinistru de hotdog căruia i-a plăcut uniforma ta...
Bine, tată. Am văzut-o o dată, în partea cealaltă a curții. Atât.
Și sunt sigură că așa va fi și de acum încolo.
Dar...
Am cunoscut copii noi, grozavi.
O fată m-a invitat la o înghețată.
- Drăguț ! - În seara asta.
În Village.
- Nu se poate. Mâine ai școală. - Zău așa, tată. Suntem la New York.
Aici, ora șapte e ca ora patru în Buffalo.
Și dacă refuz prima invitație, cine știe dacă mai primesc altele ?
Dacă ești acasă la nouă.
Nouă ?
Dacă de data asta îmi dovedești că poți fi responsabilă,
poate că vei putea accepta și viitoarele invitații
și atunci o să stai mai mult.
E corect. Mulțumesc.
Zoya: "A zis "da" !"
Julien: "Du-te la portar."
Bună ! Jimmy, nu ?
Eu sunt Zoya. Tocmai ne-am mutat... Stăm la bunica.
- A lăsat cineva ceva pentru mine ? - Da. Curierul a zis să nu sun.
E o... surpriză pentru tata.
Twitter e doar o cameră de chat pentru postat meme, teorii ale conspirației,
și pentru Lin-Manuel Miranda.
Dacă vrem să atragem atenția, Instagram e singura alegere.
Gossip Girl se exprima și prin voce. Asta te atrăgea.
"Reperat: Chuck Bass pierzând ceva ce nimeni nu știa că are: inima."
Pot să scriu în stilul ăsta.
Pentru un efect maxim, trebuie să dăm tag cât mai multor utilizatori.
- Așa, o să știm că au văzut. - Toată școala ?
Doar copiii populari. Genul Serena, Blair, Nate și Chuck.
Să-i facem să creadă că e un nou Dan Humphrey în mijlocul lor.
Gossip Girl n-ar fi fost nimic fără Blair versus Serena.
Rivalitatea dintre ele a lansat-o. Avem și noi nevoie de așa ceva.
- Evident, Monet contra tuturor. - Monet e personajul negativ al școlii.
Nu-i pasă nimănui.
Trebuie să ne axăm pe cineva de care oamenii chiar sunt atrași.
Ca Julien. Nu numai că e faimoasă, dar lumea chiar o place.
Julien n-are nicio rivală.
Dar cine știa cum e în realitate relația dintre Blair și Serena ?
Percepția lui Gossip Girl era "realitatea".
Așa că o vom crea pe a noastră.
- Oare cu cine ar putea Julien... - Stați !
Poate că nu trebuie să inventăm nimic. Știți de sora ei, nu ?
- Am fost în comisia de admitere. - Dar știi cum a ajuns aici ?
E adevărat ?
Mai bine decât mi-aș fi putut imagina.
Deci ai să folosești asta ?
Vechea Gossip Girl știa cum să scoată lucrurile la lumină.
Mai întâi se asigura de atenția lor, apoi sărea la jugulară.
Așa că vom face și noi la fel. Așteptăm.
Puțin.
Sunteți gata să recâștigați puterea, să faceți bine și să salvați viitorul ?
Vocea ta Gossip Girl trebuie să fie mai bună decât vocea ta reală.
Este.
- Eu zic să facem asta. - Și eu votez "pentru".
GOSSIP GIRL
Salutare, celor care mă urmăresc. Aici Gossip Girl.
Unica voastră sursă pentru adevărul
din spatele scandaloaselor minciuni ale elitei New Yorkului.
A trecut ceva vreme. V-a fost dor de mine ? Mie mi-a fost dor de voi.
Deși, după ce termin, probabil că vă veți dori să nu fi revenit.
Pentru că eu vă pot vedea.
Nu persoana pe care v-o îngrijiți cu atâta migală. Ci pe cea adevărată.
Cea care se ascunde dincolo de marginea ramei.
Ei bine, e timpul să schimbăm rama.
Prea multă vreme v-ați permis tot ce ați vrut.
Acum, că am revenit, o să vă scot la iveală "Instagramul de rezervă",
aluziile voalate pe Twitter și memoria cache.
Nu vă puteți ascunde de mine. N-ați putut niciodată.
Și, ca să v-o dovedesc,
la Constance Billard există un mare secret în rândul clasei conducătoare.
După cum veți afla curând, niciun secret bun nu rămâne nepublicat.
Urmăriți acest spațiu.
Sau nu.
Oricum o să auziți de el destul de curând.
Până atunci... XOXO, Gossip Girl.
Ai văzut chestia aia la care am fost tag-uite ?
Mi-ai dezactivat notificările, ai uitat ?
Ce fel de persoană își spune "Fata cu bârfele" ?
Da, suntem în secolul 21. Spune-ți măcar "Femeia cu bârfele".
O fi magazinul cu articole de petrecere de pe Syosset
care a încercat să-mi ofere un contract de sponsorizare ?
Probabil vreun copil din provincie, pentru mai mulți fani pe TikTok.
Îi dau "block" de nu se vede.
Unde e Obie ?
Nu te-am recunoscut deloc !
Din cauza rochiei. E nouă.
Da, arată...
Arăți ca Julien.
E un compliment ?
E tipic pentru tine să fii atât de încrezătoare și de deschisă.
De-asta ai atâția "urmăritori".
Își închipuie că te cunosc și se simt îndreptățiți la viața ta,
ceea ce nu e adevărat.
Zoya nu-i vreo urmăritoare dementă, Audge.
Dar e o seminecunoscută care, printr-o coincidență picată din cer,
s-a trezit la școala ta, în grupul tău de prieteni...
... cu iubitul tău ?
Mă duc să mai aduc un rând. O să avem nevoie.
Era să uit... Ți-am adus asta.
Nu știu dacă se potrivește cu rochia...
Se potrivește cu orice. Mulțumesc.
- Bună ! - Ce mai faci, Obes ?
Bună !
Îți mulțumesc că ai venit. Trebuie să stai doar o oră,
și pe urmă vin și eu la ce demonstrație vrei, data viitoare.
- Detestă locul ăsta. - Da, foarte tare.
Dacă o zecime dintre cei de aici ar dona
prețul unei băuturi unui proiect caritabil ales de ei...
Ei sunt proiectul caritabil ales de ei, Obes,
și băutura aia e menită să-i ajute să uite ce le cer oamenii ca tine.
Cât despre mine, am un plan foarte bine definit în seara asta.
Un bourbon, un tras mic pe nas și cu asta, basta.
La urma urmei, mâine avem ore.
Nu v-ați săturat să jucați "cine va câștiga în seara asta" ?
Dacă toată lumea poate câștiga nu mai e un joc.
Drăguță rochie de căpătat !
- Audrey ! - E clar că nu e a ei.
Am remarcat doar un fapt.
- Are dreptate. Julien... - Un dar. Primul dintre multe.
Ca să compensăm pentru cele pe care n-am reușit să ni le dăm.
Măslină sau coajă de lămâie ?
Eu zic coajă de lămâie.
Să nu te simți obligată să bei. Nu forțăm pe nimeni la nimic.
Da, eu nu fac asta.
- Un Topo Chico ? - Mulțumesc.
Rămâne mai mult pentru mine.
Constance poate fi o școală grozavă, dacă știi cum s-o iei.
O să-ți spun tot ce trebuie să faci.
Înainte, St. Jude era școală separată și băieții încă se poartă ca atare.
Singurul loc în care ne amestecăm e în față sau în curte.
Ai grijă: e ca un acvariu. Să arăți cât poți de bine, fiindcă vei fi observată.
- Folosim Instagram pentru story-uri. - Signal pentru mesaje sexuale.
- WhatsApp pentru străinătate. - Messages pentru chat.
- Dar YouTube ? - Nu întrerupe !
- Mai ales nu ca să zici "YouTube". - Personalizează-ți uniforma.
Cei din anul întâi se tem să facă asta, dar n-ar trebui.
Te singularizează și e o sfidare la adresa matriarhatului,
care nu și-a dat seama că menține un sistem instaurat de patriarhat.
Sant Ambroeus sau Yura pentru cafea, Starbucks pentru comenzi de grup.
Treptele de la Met sau Pajiștea Mare, dar nu partea de sud.
JG Melon's for burgeri, deși cer act de identitate.
Momoya, dacă vrei orientală. Mezzaluna, nu Serafina's.
Sweetgreen, doar cu ridicare. Dumbo Hall, nu House.
Și Lyft, niciodată Uber. Black, niciodată Lux.
Și nu-ți folosi adresa reală.
Pentru intimitate și siguranță, cobori cu un cvartal mai departe.
Eu merg cu autobuzul.
Probabil că vii dintr-o școală în care elevii își cunosc profesorii.
Aici nimeni nu face asta.
Oricum nu stau destul încât să formezi o relație cu ei.
- Pleacă, mereu. - Fie că vor, fie că nu.
Probabil fiindcă cei de la școlile particulare sunt plătiți mult mai puțin
decât cei de la școlile de stat.
- Da ? - Asta explică atâtea !
- Zara. - E criminal ce puțin câștigă.
Mai puțin decât reprezentanții serviciului de relații cu clienții,
asistenții executivi, vânzătorii din magazine...
Dumnezeule ! Și dra Keller n-ar fi mult mai fericită la Madewell ?
Jules... zău. Muncește foarte mult.
Dra Keller mi-a luat interviul pentru bursă. Mi s-a părut grozavă.
Încerc de câțiva ani s-o conving să facă asta.
Dumnezeule ! Ce număr ai ? Să te adaug în grup.
Mă duc să-mi caut iubitul.
Luna: "Surioara e aici de cinci minute. Ce se întâmplă ?"
Biata Audrey Hope... Măritată și monogamă la 16 ani.
Nicio "biata". Nu încerca să mă faci să mă simt prost că sunt hetero.
Nu ți-e dor să mai ieși din tipare ? Sau n-ai făcut niciodată asta ?
Dintre toți oamenii din încăperea asta și clipa asta,
vrei să-ți cheltuiești energia "augmentată" pe mine ?
Nu știu ce e între tine și Ak, dar ceva e schimbat.
- Într-un sens bun ? - Da. În cel mai bun.
Asta nu-mi era în plan. E a ta, dacă o vrei.
O vrei ?
Mă rog...
Ce faci ?
Ce se petrece ?
Reperat: Calloway și echipa ei la Dumbo Hall,
cu o mică adăugire: subit materializata surioară.
Îmi pare rău că stric petrecerea, JC,
dar am o poză care spune mia de cuvinte pe care nu le-ai rostit încă.
Toată lumea știe că, acum 15 ani,
Mama Marion l-a părăsit pe DJ Davis pentru o viață nouă cu Nick Nimeni,
dar, din păcate, a murit înainte să-și vadă fiicele împreună.
Iată însă că s-au reunit !
Deși, dacă te uiți la ele, nu ți-ai da seama.
E prima dată când se cunosc ? Asta e șmecheria.
Admiterea Zoyei la Constance a fost semnată, pecetluită și măsluită.
Sau n-ați știut ? În Upper East Side,
bursele nu sunt acordate, sunt dăruite.
- Despre ce vorbește postarea asta ? - De unde să știu ?
Am primit bursa aia pe drept, nu ?
- Nu mi-ai cumpărat-o tu. - Sigur că nu.
Tatăl meu donează bani școlii,
și o parte din ei se duc la bursa pentru artă.
El nu are timp să citească cererile, așa că le citesc eu.
Și cum tu ai o pasiune pentru teatru...
Când mi-ai cerut să solicit bursa, ai știut
că tu vei fi cea care decide cine o primește ?
- Poftim ? - A meritat-o cineva mai mult ca mine ?
De ce ai crede că altcineva merită ceva mai mult ca tine ?
Stați... vă cunoșteați deja ?
- Dinadins ? - Cui îi pasă ?
- Dă-i "refresh". A trecut ! - De ce să ne minți ?
Noi nu ne mințim între noi.
Dacă tații noștri ar fi știut, n-ar fi lăsat-o să se mute aici.
Tocmai au aflat, nu-i așa ?
Tata nu are Instagram.
De al tatei se ocupă agentul lui de publicitate.
Și noi nu suntem tatăl tău.
Știu. Am vrut să mă asigur că noi... că eu...
Că mă plac ?
- Nu asta e... - Te temeai că-i zicem "zât" lui Z.
Nu vreau să-mi pierd locul aici.
De fapt, nici nu-mi permit să stau aici fără bursa aia.
Te rog, vreau să înțeleg: cine ar face așa ceva ?
Sunt elevi care lucrează la secretariat.
Cineva încearcă să-mi facă rău, dar n-are nicio bază !
Sunt doar bârfe ! Totul e bine.
Nu are importanță ! Nimănui nu-i pasă. Îi pasă vreunuia dintre voi ?
- Eu o să plec. - Ai zis că faci mai întâi story-ul.
Ai fi putut să-mi spui.
- Vin și eu. - Da.
Julien are dreptate.
Chestia cu Gossip Girl e doar cineva care se joacă.
Își dă multă silință, pentru un joc. A creat un cont, ne zgândăre toată ziua
și pe urmă aruncă o bombă doar ca să ne umilească public, pe amândouă ?
Aici, asta vine de la sine.
Și dacă ai ceva ce vor oamenii, ai ceva de pierdut.
Nu ? Oamenii încearcă să ne doboare. Dar nu reușesc niciodată.
Și acum ești una de-a noastră.
La naiba !
Fir-ar...
Stația de autobuz e aproape.
Dar ce fac când cobor, și e departe de casă ?
Nu știu dacă trebuie să dau rochia înapoi.
Eu locuiesc aici. Dacă vrei să aștepți până stă ploaia...
- Bine. Doar puțin. - Bine.
Ai tot etajul ?
Toată clădirea.
Dacă vrei să-mi dai rochia ta,
pot s-o atârn în saună și se usucă imediat.
Și pe urmă... pot să-ți împrumut o umbrelă.
Bine. Unde pot să mă schimb ?
Dacă udăm podeaua, mama o să mă omoare.
Așa că...
N-o să mă uit.
Îți dau cuvântul meu.
Bine.
Sunt gata când ești și tu.
Îți aduc un pulover.
Îmi pare rău că Julien nu ți-a spus de mine.
Și mie.
Dar nu mă miră.
N-ar trebui...
N-ar trebui să spun asta... Ești sora ei.
Sunt, dar... abia dacă o cunosc.
Uneori, mă simt de parcă nici n-am mai fi împreună.
Parcă aș fi doar un actor
și joc rolul iubitului în story-ul ei.
Când ne-am împrietenit, însă, a fost... cu totul altfel.
A fost cu mult înainte să înceapă să se preocupe de lucrurile astea.
Ne interesau aceleași lucruri, voia să-și pună amprenta asupra lumii...
Acum, doar îmi spune ce să port, unde să fiu și ce să spun.
Sigur, își pune amprenta. Să nu mă înțelegi greșit.
Are multă influență.
Numai că...
E lumea ei, nu e... Nu e a noastră.
Bine...
Acum doi ani, de ziua mea,
am primit un mesaj de la cineva de care...
doar auzisem.
Până atunci, fusese un personaj mitic pentru mine. Acum, brusc, era reală.
De-atunci, ne-am trimis mesaje și am vorbit aproape în fiecare zi.
Julien cea pe care am cunoscut-o în acele conversații la telefon...
Da, e altfel decât cea pe care am cunoscut-o azi.
Seamănă mai mult cu cea de care ți-e ție dor.
Ceea ce înseamnă că e încă acolo.
Ce este ?
E plăcut să mai auzi și un om care spune lucruri bune.
E plăcut să mai ai parte și de bunătate.
Ploaia a stat.
Ar trebui să-ți iei rochia până nu intră la apă.
Nu m-am simțit mai scârbit de mine, când îți arăt pozele astea,
decât când le-am făcut. Ar trebui să fiu arestat.
Stăteau în fața unei ferestre !
- Oricine i-ar fi putut vedea. - Nu i-a văzut nimeni ! Doar eu !
- N-ai să le folosești, nu ? - Nu vreau.
Dar...
Ori facem asta, ori n-o facem.
- Orice ai fi citit... - Încă nu e nouă.
Mă bucur mult că pot avea încredere în tine.
"Îmi pare rău că am reacționat."
(alottazee) gossipgirl ți-a dat tag într-o postare.
New York...
E oare ceva mai romantic decât o plimbare în ploaia de toamnă ?
Doar ce se întâmplă după ușile închise.
Sau ferestrele deschise.
JC, se pare că ADN-ul nu e tot ce împarți cu sora ta.
- Julien, nu e adevărat. - Sigur că nu e.
Mi-a oferit doar un loc în care să aștept să stea ploaia.
Ce e Gossip Girl asta și de ce ne tot atacă ?
Pe mine mă vor. Tu ești o victimă colaterală. Dar...
Oricine ar fi, n-o să-i las să câștige.
Am abordat greșit situația ? Nespunând nimănui ?
Trebuie să-ți pregătești bine terenul când prezinți lucruri lumii.
Noi n-am fost destul de prudente. O să le spunem tuturor
că un elev invidios din anul întâi încearcă să bage zâzanie între noi.
Numai că n-are cum.
Dacă arătăm că nu ne-a afectat, totul o să dispară ca un fum.
Ne vedem în curtea școlii.
Uite-l ! Trădătorul !
Cu o boboacă ? E dezgustător, Obie.
- Da, mergi... - Nu pot să cred că a făcut asta.
De ce ai înșela-o pe Julien ?
- N-am înșelat-o. - Deci Gossip Girl minte ?
Normal că asta spune.
Tipule, ți-am apărat onoarea toată dimineața, ca-n Vrăjitoarele din Salem.
Dar n-ai făcut o alegere prea bună. Sora iubitei tale...
N-am făcut nimic, Ak. Bine ? Tu știi că n-aș face niciodată așa ceva.
- E doar... un fel aiurea de... - Coșmar "social media" !
Dacă lumea vede că pierzi ceva, e rău pentru afaceri.
N-am pierdut nimic.
Totul va fi bine, cât timp câștigi.
Olivia Jade a câștigat fani când mama ei a intrat la închisoare.
Exact, mama ei a intrat la închisoare !
Pentru ca Jules să aibă câștig de cauză, trebuie s-o distrugă pe Zoya.
Doamnelor, nimeni n-o să creadă bârfa aia !
Zoya e un nimeni de 14 ani și eu sunt eu.
Mai întâi, i-a furat mama. Apoi i-a furat iubitul.
Dacă vrei să te răzbuni pe Zobie, mă ofer ca jertfă.
Dumnezeule, sunt deja un hashtag.
- Trebuie să faci ceva ! - Și nu ce facem acum.
"81st colț cu Fifth, după ore."
Am chemat un Lyft normal. Putem vorbi aici.
- Julien, îmi pare foarte rău. - Nu e vina ta.
Mă simt îngrozitor oricum. Și nu mai înțeleg nimic.
Toată școala ori m-a înjurat din priviri, ori a bătut palma cu mine.
Am născocit un plan, ca să trecem peste asta.
Am făcut niște cercetări pe subiectul Gossip Girl.
Au existat două bune prietene de care era obsedată, acum multă vreme.
E un fel de onoare că ne-a ales pe noi.
Trebuie doar să luăm o pagină din cartea lui Blair și Serena
și s-o învingem pe Gossip Girl la propriul ei joc.
Cum învingi un trol anonim ?
Cum nimeni nu crede adevărul, doar minciunile, o să mințim și noi.
Plănuim o înfruntare în public. Nu ceva de proporții.
Doar să par că-mi recapăt puterea. Apoi totul poate reveni la cum era.
Noi, surorile care am fost menite să fim.
Cum îți recapeți puterea ?
Mâine prezint moda pentru Christopher John Rogers, la Armory.
E foarte important pentru identitatea brandului meu. O să-ți rezerv un loc.
Dar o să "uit" să te pun pe listă pentru petrecerea de după.
Tu trebuie doar să faci o scenă când nu te vor lăsa să intri.
Monet și Luna vor face o poză cu mine și Obie înăuntru,
și una cu criza ta, afară.
Și crezi că Obie o să fie de acord ?
El face lucruri pentru mine. E îndatoritor.
Însă, deocamdată, ține-te departe de el.
Și ar trebui să ne ținem departe și una de cealaltă.
Doar până la prezentare.
Să creăm tensiune. Îi tachinăm, cum făcea Gossip Girl.
Și, vorbind de lup...
- Ce faci ? - Arunc momeala.
Poate ați observat ce liniște a fost
pe frontul Upper East Side în ultimele 24 de ore.
Credeți că furtuna a trecut ? Nici vorbă.
Sursele ne spun să fim cu ochii-n patru la Armory.
Cui nu-i place o înfruntare în culisele modei ?
Am încercat s-o previn.
În grupul nostru, ne știm de când eram mici.
- Avem încredere și istorie. - Deci niciodată prieteni noi ?
Nu zic să retezăm toate punțile.
Doar că e foarte ciudat că a mințit în privința asta.
E viața lui Julien. Ea își știe și înțelege motivele.
N-am programat o ședință, dr. Menzies, te rog.
Doar... împărtășește-mi o clipă revolta.
Toată chestia asta e ridicolă. Oricum s-ar fi născut.
Surori secrete luptându-se pentru Prințul George
e la fel de perimat ca o emisiune a lui Andy Cohen.
E timpul s-o ținem la distanță pe arivista aia.
- Mai sunteți în șirul ăla de mesaje ? - Da.
Mulțumesc.
- Unde e anticearcănul tatălui tău ? - Sertarul din dreapta, sus.
Bine.
- Poftim. - Nu... Nu e pentru mine.
Sies Marjan a fost pentru toată lumea, așa că...
Da, dacă ești într-un film de Gaspar Noé.
Dar mie nu-mi place să ies în evidență.
Păi ieși deja, așa că...
Unde te duci ?
Oglinda e aici.
Julien ! Te urmăresc cu atenție.
- Abia aștept să te văd. - Mulțumesc, Lindsay.
Ai citit comentariile la postarea asta ?
Oamenii se așteaptă la o reacție gen Cersei, dar planul tău e Saoirse.
Care parte din "distruge" n-ai înțeles-o ?
Așa e. Să omiți pe cineva pe o listă de invitați e pentru bar mitzvah.
E sora mea. Nu...
Crezi că fiindcă sunteți rude nu vrea să-ți facă rău ?
De Shakespeare ai auzit ? De "Succesiunea" ? Biblia ?
Rudă contra rudă e o poveste veche de când lumea.
Te-a lucrat ! A vrut doar să parvină.
- Nu e ca și cum... - Pierzi fani !
Și ea îi câștigă.
În sfârșit...
Care e planul ?
Lumea crede că Z vrea să pună mâna pe tot ce are JC.
Așa că vom urma firul ăsta.
O să facem să pară că a plănuit un mare sabotaj secret
ca să-i strice lui Jules marele moment.
Și, când planul e pus în aplicare,
noi o vom arăta cu degetul pe cea care a făcut asta.
Va fi atât de umilită în fața singurilor oameni care contează,
încă nu va mai vrea să se arate la față în afara școlii.
Ne iubesc !
- Când a spus că se întâmplă ? - Petrecerea de după. Avem timp.
Vreau să văd prezentarea, așa că...
Îmi place !
Nu știi ? N-ai voie să folosești telefonul aici.
Dacă te vede cineva, o să fii dată afară
și n-o să-ți mai poți ajuta sora cu planul ei.
- Îmi pare rău. N-am știut. - Acum știi. Locul tău e acolo.
Stai. Am nevoie de tine. Adică de o parte din tine.
Mai repede ! Hai !
- Grăbește-te ! N-avem timp. - Tu ești stilista. "Stilizează-mă".
Nu ?
E bună.
- Vine rândul ei. - De unde știi că o să meargă ?
Așa cum n-ai nevoie de parola cuiva ca să faci o poză,
n-ai nevoie nici ca să le-o trimiți tuturor.
Ce naiba ? Cine a trimis asta ?
- Dumnezeule ! - Recunoaște cineva asta ?
Paza ! Aici !
- Bună ! - Ați văzut poza aia, nu ?
Am văzut cine a trimis-o. Fata în rochie portocalie.
Vino cu noi, te rog ! Acum !
- Scuzați-mă... ce este ? - Urmează-mă !
Ea a fost !
Ea a trimis-o ?
Ți-a căzut telefonul.
Asta nu e petrecerea de după. Am fost jucați pe degete ?
- Ce faci ? - Consolidez poziția noastră.
Reperat: rivalitate între surori, stil Upper East Side.
Poate părea că Z încearcă să fure lumina reflectoarelor,
dar habar nu avea de metodele dure ale lui Julien.
E o cădere lungă de la Lista A la Z,
dar măcar toate sunt din nou la locul lor.
Aer un aer triumfător.
Dumnezeule !
Ce e ?
Cu toate astea, în locul tău aș fi cu ochii-n patru, JC.
Ai cumpărat ce-ți trebuia, dar acum vei plăti prețul.
- Julien ! - Bun. Ești aici.
N-am știut că Monet și Luna vor face asta.
De ce n-ai oprit asta ?
Ai stat fără să faci nimic. Mai rău de-atât: ți-a plăcut.
- Nu-i adevărat ! Z... - N-ai voie să-mi spui așa !
Faci din țânțar armăsar !
Mă doare !
Mi-ai făcut rău.
De ce m-ai adus aici ?
- Ești sora mea. - Nici măcar nu ne cunoaștem.
Mama voia să ne cunoaștem.
Ne-a lăsat un indiciu pentru asta: Julien Elizabeth, Zoya Jane.
Deci nu lăsa o prostioară de liceu să schimbe ce am plănuit.
Mi-am petrecut toată viața întrebându-mă cine a fost mama.
Cum era cu adevărat. De ce n-am apucat să o cunosc.
Și singurul lucru care mă mai alina când eram atât de deprimată
era să știu că mai e cineva care își pune aceleași întrebări.
Dar ție nici măcar nu-ți pasă de asta, nu ?
Ție-ți pasă doar cum te văd oamenii.
Abia ai venit aici !
Nu ai idee cât de greu mi-a fost să devin cine sunt azi.
Mamă moartă, tată beat sau care dispărea mereu.
Și acum nu sunt doar cunoscută. Sunt influentă.
E nevoie de muncă multă ca să devii cineva.
Și n-am să permit să mi se ia asta.
Nu știi cine am fost înainte.
Aveam o viață în Buffalo. Prieteni.
L-am silit pe tata să ne mutăm aici fiindcă m-ai rugat tu !
Fiindcă ai zis că vrei să fim familia care ar fi trebuit să fim.
Aș vrea să nu fi venit.
Poate că n-ar fi trebuit să vii.
Însă acum ești aici, deci există doar două alternative.
Poți să înveți să fii ca mine...
Sau poți să pleci.
Am învățat destule.
Dar nici n-am să plec.
Nu doar tu poți fi cineva.
Chiar crezi că poți să te lupți cu mine și să câștigi ?
Vezi, asta e problema ta. Tot crezi că e ceva de câștigat.
Dar eu nu joc jocul tău.
Deci rezultatul lui nu înseamnă nimic pentru mine.
Exact... Cum am putut să uit ?
Oamenii ca tine nu câștigă. Ei fură.
Cum a făcut tatăl tău.
Așa că...
Baftă, Z.
Minunat. Acum ne putem duce la The Blond împreună.
- Iubitule ? - Ce ai făcut acolo...
N-am făcut nimic !
Am așteptat asta multă vreme.
- Ce ai așteptat ? - Să arăți cine ești cu adevărat.
Mă simt ca un...
Mă simt ca un idiot la gândul că am putut să te...
Am lăsat lucrurile să meargă prea departe în seara asta. Știu.
Dar îți promit că o să mă port mai bine.
Poate.
Poate, dar eu n-o să mai fiu lângă tine atunci. Domnule, dacă puteți...
- O să cobor aici. - Obie ! Nu poți să...
Pot să explic.
Nu e nevoie.
Tu și sora ta ați comis o fraudă.
Ai putea fi dată afară din școală.
- Poți să rămâi cu o tinichea de coadă. - Nu. O să...
O să le spun că habar n-am avut că Julien mi-a făcut rost de bursă.
- Adică o să minți ? - Nu am avut idee, tată ! Sincer !
Și... aș fi primit-o oricum. Nu ?
Acum nu vei ști niciodată.
Am început prin a picta pe pereții peșterilor.
Reprezentări a ce vedeam și știam că e real.
Ursul, Soarele, noi înșine.
Îmi pare rău că îmi ia atât de mult.
Știi că poți să te gândești la el, nu ?
Ce ?
Curând, însă, scenele de familie și focul s-au transformat în fabule.
Ursul acela... învins.
Soarele, un zeu.
Și noi ? Orice ne doream să fim.
Și nu ne-am mai întors.
Când relatăm ceva, zicem că "spunem o poveste".
O spunem când e adevărată... O spunem și când e o minciună.
"Am o poveste pentru tine !"
"Vrei să auzi ceva de-ți stă mintea-n loc ?"
"N-o să-ți vină să crezi."
Și așa am ajuns la ziua de azi.
Totul e o poveste acum. Și nouă ne place s-o spunem.
Nu contează dacă e adevărată.
Nu contează dacă ți s-a întâmplat ție sau ai făcut tu ceva.
Contează doar dacă spun eu că ai făcut.
Pentru că ceea ce și-au dat seama odinioară e încă adevărat:
singurul lucru care face o poveste interesantă
e felul în care e spusă... și cine o spune.
Pantofii ăia sunt marfă.
- Bună ! - Bună !
Te mai duci la RTC Alliance, după ore ?
Mă mai duc la RTC Alliance după ore, da.
Mi-ar face mare plăcere să vin și eu.
Mi-ar face mare plăcere să vii și tu.
- Îmi pare foarte rău ! - E numai vina mea.
Îmi place sacoul dv.
Mulțumesc.
Ne vedem la curs.
V-am spus că nu vă puteți ascunde de mine. V-am spus că v-am văzut.
Există însă un adevăr, valabil atunci ca și acum:
poate o să dureze un pic, poate că o să doară un pic, dar o să mă iubiți.
Pe care dintre astea să le postăm în continuare ?
Pe oricare o vrem. Viitorul ne aparține iar.
XOXO, Gossip Girl.
Subtitrare: Retail