Există ceva mai vesel decât Crăciunul la New York ?
Asta depinde dacă sunteți pe lista mea cu cei cuminți sau pe cea cu cei răi.
Încercați să lăsați în urmă greșelile, dar nu vă iese ?
- N-am comandat... - Tatăl dv. are cont la noi.
- Un brad de 4 m în fiecare an. - Puteți să anulați comanda.
Vă gândiți cu nostalgie la sărbătorile fericite ?
Poate vă doriți să puteți evita complet sărbătorile anul acesta ?
Pentru mama dv. avem variante.
Ceasul Santos de Cartier clasic sau roz-auriu.
- Care e cel mai scump... - Desigur. Și pentru Julien ?
Nu va fi nevoie anul acesta.
Sau vă înecați amarul în stil clasic, cu shopping online terapeutic ?
Dacă Max nu mai e disponibil, trebuie să găsim o a treia persoană.
- Avem nevoie de o poză de profil. - Stai !
Deci facem brad de Crăciun, până la urmă ?
Doamne, nu ! Vine tatăl tău să le ia.
Deci nu voi mai avea coșmaruri gen Fruma Sarah
cu Nana Faye, care află că sărbătorim Crăciunul.
Sărbătoream Crăciunul. Nu te deranjează, nu ?
Nu. Sunt non-denominal în toate privințele oricum, așa că...
Trebuie să învăț asta de la tine. Să nu fiu legat de un lucru toată viața.
Așa ar trebui. Relațiile sunt doar niște scheme piramidale,
pe care ni le facem reciproc și se termină cu suferință și ruină.
Uită-te la tine și la tata ! La Jules și Obie, la părinții lui Audrey...
La părinții lui Aki. Să continui ?
Nu poți să gândești așa, Max.
Există și relații bune, te asigur.
- Uită-te la Audrey și Aki ! - Vine și vremea lor.
Iubirea e doar o distragere
cu care ne ocupăm timpul între prezent și momentul morții.
Dar nu e pentru mine. Niciodată. Pentru că eu știu din nou ce vreau.
Oricare ar fi motivul vostru, drăguții mei,
stați liniștiți, Gossip Grinch vă urmărește și așteaptă.
Așteaptă să vă înhațe cadourile chiar de sub nas.
- E numai vina mea. - Nu e vina nimănui.
Bine. Poate că e un pic vina ta.
Z, nu-i nimic. Toți facem greșeli. Așa învățăm și ne maturizăm.
Lasă-mă pe mine să mă ocup de apartament.
Și de taxa școlară.
O să treci și peste perioada de supraveghere.
Apropo de asta... Ce-ai zice de un pic de motivație școlară ?
Mai multe școli private organizează împreună strângerea anuală de fonduri.
Spectacolul Holiday Sauce al lui Taylor Mac.
Crezi că ar trebui să donăm bani unei școli care îmi retrage bursa ?
Trebuie să rămânem în termeni buni cu ei.
De ce sunt trei bilete ?
Ar fi drăguț, având în vedere prin ce-a trecut, să o luăm și pe Julien.
De când sunt aici, Julien mi-a acaparat tot timpul.
Dacă nu te superi, aș vrea să ne rezumăm la un grup mai restrâns.
- Bine. - Pa, tată !
Pa !
- Guten Morgen, micuțule ! - Heidi !
Credeam că ne întâlnim la München. Duminică.
Stai liniștit. Trebuie să închei o achiziție aici
și m-am gândit că poți să vii cu avionul companiei.
Avem paturi de când tata are probleme cu spatele,
așa că e loc destul pentru tine și fata cu care ești acum.
Nu te bucuri să mă vezi ?
Bineînțeles că mă bucur. Sunt doar... surprins.
- Mai vrei o surpriză ? - Ce naiba ?!
Nici nu știam că ești împreună cu cineva. Mama știe ?
Normal ! Klaus m-a cerut pe insula Necker.
Până și tata e încântat. E și normal. Klaus e german.
De obicei, îi detest pe germani.
Sunt prea curați. Dar Klaus e foarte, foarte murdar.
- Uit mereu... și tu ești curat. - N-am...
N-am știut că familia a fost în vacanță fără mine.
Pasiunea ta pentru dreptatea socială e drăguță și servește unui scop.
Uneori. Dar de data asta ai mers prea departe.
- Am făcut ce am simțit că e corect. - Ca întotdeauna, nu ?
Bietul Otto Junior, e prea milos ca să vâneze fazani !
Dar a trebuit să-ți ia cineva locul și ăsta e motivul
pentru care eu sunt unde sunt și tu ești unde ești.
Cine naiba te-a convins să renunți la celibat ?
Dar e Crăciunul !
Și ? Are două săptămâni să facă dovada că nu e adevărat.
Sau e adevărat și noi am făcut dezvăluirea.
Ai zis că ai văzut chiar tu informația. Trebuie să facem ceva.
Și m-am săturat să facem doar ce e bine.
Bună ! Sun de la biroul pentru admitere de la Amherst.
Analizam cererea unuia dintre sportivii de la școala dv., Isaiah Woodard,
și am primit o informație anonimă
că a avut un test pozitiv pentru substanțe anabolizante
și că e posibil să i le fi dat antrenorul Scott Kovacs.
Dacă m-ați pune în legătură cu directorul,
ca să rezolvăm chestiunea, ar fi nemaipomenit.
Am scăpat de unul. Au rămas doi.
Ce zici de Enzo ?
Non-binar, student la secția de dans de la Julliard.
Arată superb !
Dar are ceva... nu-mi dau seama ce.
Nu e... nu e...
Max, a venit azi-dimineață și mi-a spus totul.
Nu, îmi pare rău. Refuz să cred asta.
Seducătoarea aceea tantrică nu s-ar arunca de bunăvoie
în monotonia căsniciei.
Heidi Bergmann nu se așază la casa ei. Trebuie să-i faci sex oral.
Trebuie să aștepți la coadă și coada e lungă.
Heidi se căsătorește ?
- Parcă ieșea cu un Skarsgård. - Cu toți, în același timp.
Îl cheamă Klaus Wagner, e proprietarul Wagner Hotel Group. Cinăm diseară.
Sunt șanse nule ca moștenitorul unui lanț hotelier
care are ca mascotă o veveriță în pijama să-i placă lui Heidi a mea.
De când e Heidi a ta ?
- A fost prima lui femeie. - Și următoarea.
- Stânjenitor. Da... - Nu înțeleg.
Vrei să-i sabotezi logodna ?
Nu. Vreau să readuc la iveală hedonista din ea. Cât timp am ?
Plecăm la München joi, dar...
Atunci trebuie să mă concentrez asupra respirației. Și să fac stretching.
- Ai vorbit cu Julien de când... - Nu.
Înțeleg că trece prin ceva groaznic, dar, sincer să fiu,
m-am pierdut pe mine însumi încercând s-o ajut.
Mă simt oribil, dar...
m-am simțit ușurată că n-am vorbit cu ea weekendul ăsta.
Uneori... e prea mult.
Iar acum mă ignoră.
Nu poate să-și ignore partenerii de elită, Obie.
E logodită. Da. E fericită, relaxată... chiar îndrăgostită.
Nu. Doar nu crezi așa ceva.
E femeia care a făcut un milion de dolari citind Kama Sutra pe Cameo.
Oamenii de aici până în Chang Mai
închid ochii și se gândesc la ea, ca să termine !
Știu că e sora ta. Știu, dar ascultă !
Heidi Bergmann mă dă gata până și pe mine.
Nu renunță nimeni la asta pentru iubire. Pentru nimic.
Dacă mă întrebai acum un an, aș fi zis că Heidi nu se va căsători niciodată.
Dar se pare că se potrivesc.
S-au cunoscut primăvara trecută, s-au logodit la scurt timp...
Vezi ? O nuntă rapidă. Nu ți se pare extrem de suspect ?
Se pare că vor o logodnă lungă, așa că...
Obie... nu mai fi așa de încrezător ! Lasă-mă pe mine să fac treaba murdară !
Acum trebuie să plec. Am de făcut săpături.
Ne vedem diseară la masă.
Bun venit în sala de studiu !
Îi încurajez pe cei care sunt sub supraveghere
să folosească timpul nu doar ca să recupereze temele,
dar și ca să se gândească la alegerile care i-au adus aici.
Așa cum spunem: "Prioritățile noastre sunt..."
"Primordiale pentru viitorul nostru."
Foarte, foarte bine.
Dră Barnes, am mai discutat. Dacă mai întârziați o dată...
Înțeleg de ce sunteți vexat, dar a fost absolut inevitabil.
Veneam spre școală și o bătrână ducea în brațe un câine orb.
Când traversa strada, câinele i-a sărit din brațe.
Alerga în cerc, ca nebunul, era să fie lovit de vreo 20 de mașini.
- Așa că, firește, am intervenit. - Firește.
Vă arăt poze, dacă nu mă credeți. Să găsesc telefonul.
Nu e nevoie, dră Barnes. Găsiți-vă locul !
- Shan. - Nu, mersi.
E CBD. Sau THC. Le rup etichetele și apoi uit.
Și e plăcerea de a nu ști. Dar știu cine ești tu.
Cel mai nou membru al Cartelului Calloway.
Tu și sora ta... traumele unei generații.
Mă bucur că sunt singură la părinți.
- Ce s-a întâmplat cu câinele ? - Care câine ?
Cât ești sub supraveghere ? Eu sunt aici tot timpul.
Părinții mei vor să mă trimită la internat la toamnă. Tu ?
Nu știu.
Am pierdut bursa și nu-mi permit să plătesc taxa.
- Și-ți place să înveți aici ? - Și îmi plac profesorii.
Și învăț multe. Dar se pare că nu mi-e scris să rămân aici.
- N-am nicio șansă. - Ce aiurea !
Dră Barnes, trebuie să vă reamintesc că e o sală de studiu,
nu un interviu al lui Tamron Hall ?
- Mă etichetați, dle Spencer ? - Nu.
Pentru că, în clipa asta, nu mă simt în siguranță aici.
De fapt, m-a luat amețeala, deși poate că e de vină hipoglicemia,
nu preferințele dv. rasiale necontrolate.
S-ar putea să sufăr o sincopă chiar sub ochii dv.,
dacă nu mănânc imediat ceva.
Mi-ai salvat viața, Spencey.
Ce i-ai făcut lui Scott azi-dimineață ?
E în concediu până sunt verificate acuzațiile.
Habar n-am despre ce vorbești.
Dar pentru că nu îndrăzniți să deschideți GG cât e investigat,
putem să vorbim fără el.
Știu că nu suntem mereu de acord în privința metodelor de lucru,
dar cred că suntem de acord
că experimentul acesta nu trebuia să fie acaparat de un bărbat
doar pentru că el crede că e mai priceput decât o femeie.
- Sau decât Jordan. - Mersi că m-ai inclus.
Chiar încerci să joci cartea alianței feminine ?
Putem face asta împreună.
Așa cum am început, înainte s-o ia totul razna. Parteneri egali.
Crezi că suntem niște ofilite, supuse lui Scott.
Dar te înșeli. L-am lăsat pe Scott să scrie fiindcă e priceput.
Poate că a ieșit din joc din cauza ta, dar blogul e al meu și al lui Sharon.
Da. Tot ce a spus ea. Eu plec.
Și numai fiindcă preluarea ta "delicată și subtilă" nu merge,
dar și pentru că la vârsta mea simți frigul imediat.
Văzută: epava la colțul Madison Avenue. Sau... ceva.
Mă mai gândesc.
A mers bine. Acum ce facem ?
Nu mai fiți politicoși și deveniți realiști ? Tăiați-le capetele !
Vă urmați inima... Semănați prea mult cu Demi Lovato.
Mi-e dor de răul legitim.
Ce-ați zice de o mică alianță pe timp de război ?
E un injector cu epinefrină în buzunarul interior.
Mi-l înfigi în coapsă și apeși până face clic.
- Începe... - Shan !
- Shan, te simți bine ? - Sunt alergică.
Fir-ar ! Intră în șoc anafilactic.
Chemați asistenta ! Căutați epinefrina !
E în geantă. Îl iau eu. Doamne, Doamne...
Mersi, scumpo ! Ești dată naibii.
Data viitoare, înainte să-i dai de mâncare unui elev,
mai întâi verifică dacă e alergic.
Trebuie să mă duc la asistentă.
Poate să vină Zoya cu mine ? Încă sunt amețită.
- Da, sigur. - Bine.
- Stai ! Te-ai prefăcut ? - Nu. Sunt alergică la nuci.
Când am văzut batonul cu nuci, am profitat de ocazie.
Ți-ai provocat intenționat șoc anafilactic ?
Nu mai e nimic palpitant. Vii ?
- Nu putem să chiulim. - Nu putem ? Sau nu vrem ?
E epuizant să fii mereu cuminte și n-ai avut nimic de câștigat.
Dimpotrivă, ești sub supraveghere și fără bursă.
Când ai mai făcut ceva distractiv ?
Ia-ți o zi liberă ! Doar una. Pentru tine.
Oricum s-a dus naibii totul și nici n-ai apucat să te bucuri.
Îți plac fursecurile ?
Știu unde putem să facem fursecuri.
Bine.
Tată !
- Buni ! - Crăciun fericit, copilă !
Ce faci aici ?
Eu și bunicul tău nu puteam să te lăsăm să petreci sărbătorile singură.
- A venit și bunicul ? - Nu.
E în Danville, pregătește camera pentru știi tu cine.
- Pentru tata ? - Vii cu mine.
Slavă Domnului ! Chiar am nevoie de asta.
Să plec din oraș o săptămână, să-mi limpezesc gândurile de sărbători.
Nu doar de sărbători, draga mea. Te duc acasă. Definitiv.
Să nu crezi că nu apreciez oferta. O apreciez, dar...
Nu știu cum puteți să stați atât de sus.
Doamne ! Mă ia amețeala.
Te obișnuiești. Mai ales când n-ai stat în altă parte.
Revenind la plecare...
- Nu e ceea ce îmi trebuie. - Ești minoră.
Să stai singură aici, fără să te supravegheze nimeni ?
- Pot să-mi port de grijă. - Dar n-ar trebui.
Mai ales cu tot ce se întâmplă acum.
- Te referi la faptul că tata... - Să nu vorbim încă despre asta.
Măcar a făcut un lucru bun.
A transferat cea mai mare parte a bunurilor pe numele tău
și ne-a numit pe noi tutori.
Nu m-a ascultat când i-am spus să nu te crească în orașul ăsta.
- Uite ce a ieșit ! - Sunt bine.
- Nu sunt ca el. - Nici el nu e așa.
- Cu tot respectul, buni... - În fine, apartamentul e al meu acum.
- Și nu-l păstrez. - Eu n-am niciun cuvânt de spus ?
O să mă iei din căminul meu, de lângă prieteni, de la școală.
Crede-mă, e cel mai bine pentru tine.
- Unde îți place să-ți petreci timpul ? - Pe treptele Met ?
- Ba nu. - Dumbo Hall.
Nici asta nu-ți place.
- Dimes Square ? - Bună ziua ! Vă ajut ?
Ești cumva Jeremy O. Harris ?
Să vedem ce are...
Nu. El e...
- Ne urmărim reciproc. - Te are în telefon ?
- Nu. - Atunci nu-i ești prietenă.
Unde te duci, fato ? Trebuie să fie măcar un loc.
Știi și faci doar ce îi place surorii tale.
Nu ai nimic al tău în orașul ăsta imens.
Cred că...
- Da. Nu am. - E timpul să-ți găsim unul.
Dar mai întâi trebuie să-ți înfrumusețăm unghiile astea burgheze.
Nu-mi place manichiura decorativă.
Surorii tale nu-i place manichiura decorativă.
Ție îți place orice până hotărăști că nu-ți place. Hai !
Ce crezi ? Ai tupeu mai mult dacă intri prin efracție
sau dacă te dai drept agent FBI ?
- Nu e o întrecere, Wendy. - Totul e o întrecere !
Iar complicitatea la oricare dintre ele o infracțiune. Deci vreau să știu ?
Eu n-am comis nicio infracțiune.
Tati m-a dus de bunăvoie cu liftul în mansarda ei din NoHo.
E vina mea că memorez codurile ?
Eu stau într-un bloc cu scări
și Tati stă în NoHo, care are lift cu cod ?
Să fi văzut cum arată ! E din Syracuse, așa că nu sunt banii familiei.
Nu câștigă atât ca profesor la o școală privată.
Trebuie să facă bani pe lângă. Așa că...
- Când era la reiki, am... - I-am luat lista clienților.
- Tati e escortă ? - Nu. E supraveghetor la examene.
Toți elevii ei obțin în jur de 1 500 de puncte. De fiecare dată.
E un fel de Rick Singer ? Asta ați aflat ?
Eu ? Nu. În schimb, agentul federal Rita Jones a dat lovitura
când a sunat-o pe o anume Natasha Rowley
și a anunțat-o că fiul ei e implicat într-un scandal de fraudă.
În cinci minute a vărsat numele tuturor celor implicați,
în schimbul imunității totale.
- Cu plăcere. - Nu e neapărat adevărat.
La fel ca și chestia despre Scott.
- E posibil să fie invențiile noastre. - E amorezat de Tats.
Ignoră-l ! Natasha e dispusă să ne cumpere tăcerea.
Presupun că nu numai ea. Ceea ce e real și profitabil pentru noi.
Ce-ați zice să nu adăugăm și șantajul
pe lista de infracțiuni pe care le-am comis azi ?
Dar cred că putem folosi asta nu numai ca s-o convingem pe Tati.
A fost perfect. Sunați-ne oricând.
- Te-ai prefăcut. - Și tu.
Am avut senzația că e mâna mea, nu a altcuiva.
Eu am simțit că e mâna altcuiva, nu a mea.
Cred că trebuie s-o facem iar. Cine în apropiere ?
- Ce zici de Jamison ? - Barmanul ?
Trebuie să mă întorc la lucru înainte să se termine pauza.
Mă bucur că ai fost disponibil.
Nu s-a mai uitat nimeni la mine făcând asta.
Am învățat niște chestii. Mersi pentru asta.
Credeam că va fi distractiv să mă uit la tine, dar...
n-a fost, fiindcă nu te-ai simțit bine.
Știu. E foarte sexy și... îmi pare rău.
Și știa ce face, dar n-am simțit nimic, așa că...
Am încercat totul. Poate că nu e vorba de sex ?
Avem alte probleme pe care nu le-am clarificat sau...
- Trebuie să vorbim cu cineva ? - Da. Imediat.
Știu exact cu cine ar trebui să vorbim.
Nu, chiar a fost. A fost mereu... Erai favorita. M-am împăcat cu ideea.
- Bine. - Dar e adevărat.
Sunt foarte recunoscător că pot să te cunosc separat, Otto.
- Obie, te rog. - Obie. Da.
Când vom ajunge la München
vor fi foarte mulți oameni și nu vom avea timp pentru noi.
- E minunat. - Dă-mi-l mie !
Și portocală, normal. Tot ce e mai ciudat pentru Heidi a mea.
Max, am auzit că o să vii. Păcat că nu poți să stai mai mult !
Te cheamă Santa Klaus, nu ? Maximus Wolfe.
- Încântat. Oricine ai fi. - Max e un prieten.
- Prietenul tău, skateboarderul ? - Nu.
Sunt mai degrabă cel mai bun prieten al lui Heidi, nu ?
- Am făcut sex. La trecut. - Heidi, nu vrem să-l facem gelos.
Nu sunt gelos. Mă bucur că și-a trăit viața.
- Și eu mi-am trăit viața. - Klaus, spune-mi...
Cum ai știut că Heidi e aleasa ?
N-am știut imediat.
Negociam o preluare și, sincer să fiu, mă îngrozea.
Dar, după săptămâni discuții intense,
am început să-mi dau seama că...
trăgeam de timp ca să stau mai mult cu ea.
- Când ne-am dat seama... - Am încheiat imediat negocierile.
Spre norocul meu, fiindcă era lipsită de scrupule.
Încă sunt. Acum, în moduri mai plăcute.
Nu ți-a plăcut niciodată să fii cu o singură persoană. Ce s-a schimbat ?
Eu m-am schimbat, presupun. M-am maturizat.
- Ai doar 20 de ani. - 20 în Europa înseamnă 40 în America.
Conduc o afacere. Iar în curând, două.
- Ați stabilit o dată ? - Nu ne grăbim.
- De ce să nu ne bucurăm de logodnă ? - De acord.
O perioadă lungă de probă e bună. Până se termină garanția.
Măcar până cauți schelete în toate dulapurile.
Slavă Domnului ! E directorul financiar. Scuzați-mă !
- Noi spunem "leichen im Keller". - Bine.
Bună ! A trecut ora mesei și tu n-ai venit.
Tată... așa e. Îmi pare rău. Sunt cu Julien.
Nu uita, mâine ai ore. Să nu vii târziu.
Da, sigur. Vin acasă după ce terminăm de mâncat.
Bine.
- Mă bucur că ai făcut asta. - Și eu.
Ești rapidă.
- Ce-i asta ? - Nu știu. Ardei uscați.
- Eu nu mănânc. - Doamne !
- Shan, sunt iuți. - Lasă-i să ardă !
- Nu-ți place pizza din New York ? - Știu ce încerci să faci.
N-o să reușești să mă faci să-mi placă orașul ăsta.
Tatăl tău n-a reușit, nici mama ta, odihnească-se în pace,
și nici tu n-o să reușești.
Poate să te convingă un milkshake Foxy Brown, de la Mikey Likes It.
Nu. O să mă liniștesc doar când o să te duc acasă.
- Nu mă mut în Danville. - Te-am înscris deja la școală.
Greșești, bunico !
Tata a făcut ceva oribil și eu sunt pedepsită ?!
Crezi că nouă ne e ușor ?
Nu compara dezrădăcinarea mea cu niște priviri dezaprobatoare.
L-am lăsat pe tatăl tău să stea aici singur
și uite ce i-a făcut orașul !
Ai nevoie de familie și e clar că aici n-ai o familie.
Am o familie aici. Pot să-ți dovedesc.
Dacă îți dovedesc, mă lași să rămân ?
E clar că aveți sentimente puternice unul pentru celălalt.
Așa este.
- Dar... - Fără "dar".
Căutați persoane din afară, așa că e clar că lipsește ceva.
Dacă ne spuneți ce este, putem să rezolvăm, nu-i așa ?
Poate că nu lipsește ceva, ci e doar ideea că lipsește ceva.
Vă așteptați să vă împliniți unul celuilalt absolut toate nevoile
și e prea mult pentru o relație, sunteți doar doi oameni.
Da, doi oameni.
Ți se pare ceva cunoscut ?
- Să nu îndrăznești ! - Ce ?
Admiram faptul că ai reușit să stai în cartierul ăsta,
în timp ce noi venim din Brooklyn în fiecare zi.
Chirie fixă, de când m-am mutat aici, în '89.
Am crezut că voi sta aici temporar, până mă voi căsători.
- Nimic nu e temporar. - Sharon.
Ai vârsta pe care o aveam eu când am început.
- Ce amintire minunată ! - Scapă cât poți !
Ce faci ?!
Cad toate de pe mine înainte de vreme. De ce ?
Din cauza copiilor. Îți mănâncă ani din viață.
- Îți iau viața... - Sigur, o să...
Îți secătuiesc trupul și sufletul. Pleacă acum, îți spun.
Când ai început, trebuie să fi crezut că îi inspiri.
De acord, acum pare imposibil, dar Gossip Girl producea schimbări reale.
Știi acest lucru. Și poate s-o facă din nou.
Ce-i asta ?
Părinții care au plătit-o pe Tati ca să le dea copiilor lor punctaje perfecte.
Am crezut că e o profesionistă. Asta mă face s-o respect.
- Dar a fraudat sistemul. - Un sistem prost nu poate fi fraudat.
Poate fi remediat. Tati a fost exclusă. Dacă îmi dai acces,
Gossip Girl poate să schimbe din nou această generație.
Și următorul AOC sau FDR
ar putea să-ți fie elev acum.
Unul singur poate schimba multe.
Tati a făcut un lucru greșit. Sunt de acord. Trebuie postat.
- Dar nu de tine. - De ce ?
Ce drăguț... Ești la nivelul meu când stai în picioare.
Și pentru că n-o să mai fie nimic de accesat când termin eu.
Am văzut toate ponturile care au venit.
Toate lucrurile dezgustătoare de care sunt capabili monștrii ăștia.
Trimit poze cu șervețelele umede folosite de prietenii lor,
detalii umilitoare, vâscoase, despre relațiile lor.
Și spun minciuni doar ca să le provoace suferință și rușine
unor oameni cu care nici n-ar vorbi pe culoare. Așa că dă-i dracului !
Dă-i dracului pe toți !
O să postez toate ponturile pe care le-am primit.
Și o să scriu cine le-a trimis. Pe absolut toate !
După care o să-i privesc cum se sfâșie între ei, ca în Roma Antică,
iar eu o să fiu singura care a fugit la timp.
Sau putem să-i schimbăm în bine.
Îți fac o favoare, Kate. Noi două nu suntem foarte diferite.
Cu cât renunți mai curând la speranță, cu atât vei suferi mai puțin.
Crede-mă !
Știu că nu vrei să auzi asta, dar e adevărat.
Nu. Da, e adevărat. E vorba de afaceri.
Am ascultat convorbirea lui Heidi.
Urmează să cumpere un pachet majoritar la Wagner Hotel Group.
Spune-mi, "wan" Obie, ce-ar avea sora ta de câștigat din asta ?
Nimic. Dar Klaus ar avea.
O infuzie de capital Bergmann, ar menține grupul Wagner viabil.
Poate pe timpul unei logodne foarte lungi ?
Una suficient de lungă ca să-și salveze familia fără să se căsătorească ?
- Nick, ce mă bucur să te văd ! - Bună !
- Ea e... - Dna Calloway.
- Nicholas. - Vă cunoașteți ?
Dacă faptul că m-a împiedicat
să vin la înmormântarea mamei copilului meu înseamnă că ne cunoaștem, da.
Ce ar trebui să mă convingă această vizită ?
Dă-i o șansă, bine ?
Ne inviți înăuntru ? Hai !
Zoya urcă pe scări ?
Am luat liftul. Am ratat-o ? Unde e ?
Cu tine, din câte a spus ea.
Ne-am văzut puțin mai devreme.
Nu știi unde e fiica ta ? Văd că e la fel ca mama ei.
Glumește. Bunico, te rog !
Julien, ce faci aici ?
- Tată, pot să-ți explic. - Nu e nevoie să-mi explici o minciună.
- Zoya nu minte de obicei, nu-i așa ? - În ultima vreme doar asta face.
Ei sunt "tatăl incredibil" și "sora genială"
cărora te aștepți să te încredințez ?!
- Scuze ! Cine sunteți ? - E bunica mea.
- Și tocmai plecau. - Tată... Am fost cu o prietenă nouă.
Dacă Julien nu plănuia o reuniune de familie fără știrea mea...
- Am... - N-aș fi aflat ?
De ce mai căutăm un apartament în orașul
care te face să fii cum ești acum ?
- Am avut o zi bună. - Nu-mi pasă.
Te iubesc, Z. Dar în clipa asta, nu te plac.
Plecați, nu-i așa ?
- Jules... - Îmi fac bagajele dimineață.
Bună, fato ! Ai chef de mâncare etiopiană ?
Nu pot. Sunt pedepsită.
Pentru ce ai făcut ieri ? E vina mea.
Nu este. Nu m-ai pus tu să mint.
Tot îți sunt datoare. Lasă bacșiș 20 %, de rog.
M-am săturat să-l dezamăgesc, dar nu reușesc să-mi revin. E o buclă.
Și mă tem că va trebui să ne întoarcem în Buffalo. Simt asta.
- Poate n-ar trebui să-l lași. - Nu e așa de simplu.
- Vrei să mergem să ne luăm desert ? - Repet, sunt pedepsită.
Ai zis că e la strângerea de fonduri. Va fi ocupat cel puțin două ore.
O să te întorci cât ai clipi. Putem să luăm o mașină.
Hai, hai !
Repede, să nu ne vadă vorbind.
Vrea să posteze în pauză, pentru impact maxim.
Multe dintre țintele noastre sunt aici.
Nu știu cum s-o opresc.
Nu-mi vine să cred că știe cum să facă.
Nu poate să trimită nici un e-mail fără ajutor.
Heidi.
Unde e viitorul meu cumnat ?
Klaus are o întâlnire cu echipa de avocați.
Max te-a auzit vorbind la telefon.
Adică a auzit frânturi dintr-o discuție și a inventat restul ?
De ce ar minți ?
Sunt păturica preferată a lui Max de când i-am luat virginitatea.
Când e respins, îmi trimite mesaje triste, întrebând dacă îmi lipsește.
Prietenul tău suferă, Otto.
Încearcă să-și aline suferința trăgând păturica altcuiva.
Nu e vorba doar de Max. Nici eu nu credeam că te vei căsători.
Ai încredere că sora ta mai mare și mai înțeleaptă știe ce face.
Și promite-mi că vei opri chestia asta.
Te simți bine ? Ești foarte tăcută de la discuția cu terapeutul.
Credeam că mă voi lămuri, dar sunt și mai confuză.
De ce simt că nu mai e suficient ?
Simt că am încercat totul.
Am deschis relația, am făcut multe partide în trei.
Am fost brutal de sinceri. Dar am o senzație sâcâietoare,
de parcă mi-am uitat telefonul undeva, deși îl am în mână.
Bună !
Trei bilete pentru Hope.
- Nu. Am cumpărat doar două. - Aici scrie că ați comandat trei.
Mersi.
Ia-o ușor ! Dr. Guralnik a spus să nu ne așteptăm
ca relația noastră să ne împlinească toate nevoile.
A venit.
Du-te și salut-o
cât eu umplu locul în plus cu fursecuri și cocktailuri calde.
- Te iubesc. - Pa !
Bună ! Văd că a venit bunica ta.
Da. A venit.
- Știu că am spus... - Îmi pare rău că...
- Am venit cu daruri. - Nu pot să-l accept.
Mi-l dai în seara de Ajun. Asta e tradiția, Julien.
Plec în Indiana mâine-dimineață.
- Îmi prinde bine să fiu cu familia. - Noi suntem familia ta.
Sunteți ?
Deschide-ți cadoul !
Îmi place la nebunie.
Aici sunt cadouri pentru toată lumea, așa că...
Dacă le las la vestiar, le împarți tu ?
Da. Și le spun tuturor să ducă darurile pentru tine la Hudson
și le deschizi de Anul Nou.
Da.
Mulțumesc.
Știu ce am auzit. Ce mai aștepți ?
Știai că tipul e la o întâlnire de urgență cu avocații lui ?
- Ce vrei să fac ? - Să afli ce naiba pune la cale.
E și afacerea ta, nu-i așa ?
Sunt cu Heidi, dar i-a murit bateria telefonului
și caută datele actualizate de la Wagner Group.
Poți să mi le trimiți ? Mersi.
Uit mereu că poți să faci asta. E foarte sexy.
- Doamne ! Îți vine să crezi ? - Știu. E tragic.
În fiecare an, aceeași ținută. De parcă n-o să observe nimeni.
Măcar putea să folosească niște accesorii.
Nu credeți că părul ăla uscat și nearanjat e un accesoriu ?
Doamnelor, eu...
- Sunt sigură că nu vorbeau... - Normal că vorbeau despre mine.
Și credeam că arăt bine în seara asta. Niște cutre.
Oricum, prefer să arăt așa decât să fiu împăiată cu Botox.
Ai fost amuzantă.
- Pippa merită ce va urma. - Ce va urma ?
Văzută: Pipps se ocupă de o sarcină neplanificată
după ce Tyler Matheson a lăsat-o cu burta la gură
și a părăsit-o imediat ce a intrat la Penn.
Gossip Girl n-ar face pe cineva de rușine pentru că face o alegere.
Propria ei mamă a trimis pontul, Kate. Mama ei.
Când o să afle asta
și toate lucrurile trimise de prietena ei cea mai bună...
o să se sfâșie între ele.
Sharon, așteaptă !
Aici găsim desert ?
Localurile ilicite nu mai servesc doar cocktailuri speciale.
Aici, dispoziția e oferită de desert.
M-ai adus la St. Ann's Warehouse ?
Data o să comită infanticid dacă mă vede aici.
Ești în pereți, draga mea. Nu te vede.
Ești tencuială, ești mortar.
O altă parte din tine.
Asta e tot ! Următorul !
Ești cel mai tare, babane !
- Trebuie să plecăm. - E pauză.
Tata m-a invitat. Trebuie să ajung acasă, să mă schimb...
- Apoi să ne întoarcem. - Ieși prin spate.
- Bună ! - Audrey.
Nu te-am văzut de mult ! Ce faci ?
Mă bucur să te văd. Cum a fost voluntariatul la banca de alimente ?
Banca de alimente ? Minunat. E mult de lucru în perioada asta.
Bravo ție că ajuți oamenii de sărbători !
Apropo de ajutor, mă bucur că ai venit să stai cu Julien.
Nu aveam de gând s-o las singură.
- Davis nu e acolo ? - S-a mutat săptămâna trecută.
Știu că Jules ar prefera să locuiască singură,
dar o să se simtă mai bine când o să fie cu noi. O să vadă.
O să posteze acum și nu pot s-o opresc.
Dați-mi telefoanele ! Hai ! Fără carcasă.
Baftă cu Grinch !
- Mi-ai furat telefonul. - Ce faci ?
- Paza ! - Cred că glumești.
- Femeia asta mi-a furat telefonul. - N-am făcut așa ceva.
Pariez că are tot felul de lucruri în geantă.
- Telefoane, mâncare, droguri. - Ce-s astea ?
- Femeia asta mi-a furat telefonul. - Și mie.
Mi-a furat și pastilele.
Sigur că da...
Îi spui de ce vrei o logodnă lungă sau îi spun eu ?
- Obie... - Ce-i asta ?
E dovada că ai cerut-o de soție pe sora mea
doar ca să-și convingă familia să-ți salveze hotelurile.
Când vei obține ce vrei, vei pleca.
- Spune-mi că nu e adevărat ! - Pot să-ți explic.
Zoya, ai venit. Ai adus și o prietenă ?
Nu...
Când aveai de gând să-mi spui ?
Înainte sau după ce urma să fim la 1 300 km distanță ?
N-am vrut să te supăr în ultima mea seară aici.
Ultima ta seară ?!
- Glumești ? - Îți pasă ?
N-am mai vorbit cu tine de o săptămână.
Sigur că îmi pasă.
- Nu contează. Eu sunt problema. - Nu ești o problemă.
Și voi rămâne o problemă până voi înfrunta ceea ce mi se întâmplă,
în loc să mă aștept să fiu protejată de cei dragi.
Nu trebuie să ne abandonezi ca să faci asta.
Nu decid eu.
Ale cui sunt ?
Ale lor. Dar încearcă doar să mă determine...
Să nu faci o greșeală care le va face rău tuturor, inclusiv ție.
Furtul nu e o greșeală, e o infracțiune.
Ne vrem doar telefoanele. N-o să depunem plângere.
- Plângere ?! Doamne ! - Bine.
- Deci totul e-n regulă ? - Minunat !
E un gest copilăresc chiar și pentru voi, copii.
Dă-mi telefonul înapoi !
Nu face asta, te implor !
Noi trebuie să ne îndreptăm, nu ei.
Nu e vina lor că au mușcat momeala, e a mea, că am aruncat-o în apă.
Ei fac doar ce ar trebui să facă.
Fac tâmpenii și greșeli ca să învețe și să se maturizeze.
Dar dacă publici tot ce și-au făcut unii celorlalți,
nu se vor maturiza, vor regresa.
Am jurat să lăsăm deoparte afacerile.
Dar am început ca asociați.
Se pregătea deja o fuziune Bergmann-Wagner.
Apoi ne-am îndrăgostit și am lăsat deoparte afacerile.
Am încercat, dar nu puteam să ratez ocazia.
Eram obligată față de compania mea s-o finalizez.
- Aveam de gând să-ți spun... - După ce ne căsătoream.
De ce crezi că voiam o logodnă lungă ?
Voiam să știu sigur că mă iubești mai mult decât îți iubești afacerea.
Te iubesc mai mult.
Cum să cred ceva din ce spui ?
S-a terminat.
Chiar îmi spui că erai deja aici ?
- Tată... - Da, era.
- Spune-i adevărul, Zoya ! - Scuze, ea cine e ?
- Prietena fiicei tale. - Nu e adevărat.
Ca prietenă, dacă nu îți spunea ea, îți spun eu.
Cedează sub presiunea așteptărilor tale. Da.
A fost ideea ei să vă mutați la New York, dar, de când ați venit,
presiunea asupra ei a tot crescut.
Știe că te face nefericit tot timpul. Că...
Că te deranjează eșecurile ei.
Știe că îți dorești să nu se fi întâmplat toate astea.
- N-am spus niciodată... - Nu e nevoie.
Simte asta. Nu-i așa ?
Tată, crezi că nu văd că lucrezi în plus în weekend, după ce mă culc ?
Te distrugi ca să mă ții aici și nici nu vrei să stai aici.
Nu te-am mai văzut zâmbind cu adevărat de când eram în Buffalo.
E numai vina mea.
Am observat ceva mai demult.
Când cineva trimite un pont și nu-l postăm, se întreabă de ce.
Asta îi face să se gândească la ceea ce au făcut.
Așa îi schimbăm. Așa învingem.
Tu poți să ne faci să învingem din nou, Sharon.
Tu ai această putere acum.
E în mâinile tale.
Am fost foarte dezamăgit că m-ai mințit.
Nu m-am gândit de ce ai mințit.
Nu vreau să fiu o povară.
Nu ești. N-ai putea să fii niciodată.
Îmi pare rău că te presez așa de mult.
Dar nu sunt singur. Nici tu nu ești.
- Ce-i asta ? - Nu știu.
- Bianca, despre ce vorbești ? - E oficial. Am revenit !
Recunosc că speram ca Sharon să nu cedeze așa de ușor.
Mi-a plăcut s-o înfrunt.
Fantoma Crăciunului viitor ? Mă bucur că am scăpat de ea.
Care va fi prima noastră postare ?
Îi punem la punct pe profesori ?
- Jigodie ! E al meu ! - Ia-l !
Dacă nu-ți pasă să simți gustul meu pe el.
Fetelor, încetați !
Du-te dracului ! Nu !
Te rog, nu-ți face numărul ! N-am chef.
Ce "număr" ?
Să mă privești cu ochi umezi și să-mi spui că ai avut intenții bune.
Eu n-o să trec cu vederea, ca părinții noștri.
Ei trec cu vederea pentru că m-au abandonat.
Și n-au dreptate ?!
Un lucru mă făcea fericită și tu l-ai distrus !
Nu mai pot să rămân în orașul ăsta.
Doamne !
M-a părăsit. M-a părăsit cu adevărat.
- Heidi, îmi pare rău dacă ești rănită. - Fir-ar !
Dacă ai nevoie de cineva să-ți lingă rănile, oriunde ar fi acestea...
- Când o să te maturizezi ? - Ce haz are ?
Cine nu vrea să fie Peter Pan pentru totdeauna ?
Să găsească niște băieți rătăciți, în care să se piardă ?
- Adio, Max ! - Heidi, încetează cu tâmpeniile !
- Suntem doar noi doi. - Max, îl iubeam.
Cu adevărat. Dar tu... nu poți să înțelegi.
Cei ca mine și ca tine nu se îndrăgostesc.
Poate că cei ca tine, nu, dar mă bucur că nu sunt ca tine.
Vino încoace !
Îmi pare rău că te-am evitat ieri.
Cred că aveam nevoie de timp doar pentru mine.
Cred că și eu la fel.
Vrei să-mi spui ce se întâmplă cu tine ?
Hai să vorbim mâine, la cafea, la Laughing Man.
Pot să vin și eu ?
Donna, bună ! Sunt Zoya.
Ieri n-am făcut cunoștință cum trebuia și îmi pare rău.
Știu că prima impresie contează.
În plus, ești importantă pentru sora mea.
Iar ea e importantă pentru mine.
Am putea să mai încercăm o dată ?
Vii cu mine, cu Audrey și cu Julien la cafea ?
- Mi-ar plăcea. - Minunat !
Distracție plăcută în continuare !
Te iubesc.
- Nu, eu te iubesc. - Nu, eu te iubesc.
Nu. Eu te iubesc.
- Crezi că avea dreptate. - Cred că avea dreptate.
Se spune că, de sărbători, cineva trebuie să plângă.
Dar nu înseamnă că nu pot să fie lacrimi de bucurie.
Iubitule...
Nu cred că avem nevoie de cel mai bun terapeut de cuplu din lume
ca să ne spună că nu ne potrivim cu nimeni altcineva.
N-a fost niciodată vorba despre ei.
Nu lipsește ceva, nu-i așa ?
El lipsește.
Cred că despre asta vorbea dr. Guralnik.
Eu sunt pregătit, dacă ești și tu.
Fiindcă sărbătorile nu înseamnă conflict, înseamnă să iei hotărâri.
E momentul în care lăsăm în urmă fantomele Crăciunurilor trecute.
ACȚIUNE DE DIVORȚ
Noroc, fiule !
Pentru noi începuturi
și libertatea de a face ce naiba vreau !
Momentul să prindem de mână viitoarele Crăciunuri fără teamă,
doar cu entuziasm pentru ceea ce urmează.
Nu mi-am dorit niciodată asta pentru tine.
Credeam că tatăl tău a scăpat de necazuri.
Credeam că eu am scăpat de ale mele când l-am avut pe el.
Nimic nu e ușor.
Am încercat să am grijă de el, dar cred că am fost prea strictă
și a trebuit să se elibereze, așa cum m-am eliberat și eu de mama.
Dar nu vreau asta pentru tine.
Te iubesc, bunico !
E greu să-ți iei rămas-bun. Dar ne vom revedea curând.
Bine ?
Dar nu poți faci asta fără să înfrunți trecutul, să-ți înfrunți faptele.
Bun venit acasă ! Sau, cum îi spun eu, "adăpostul nostru temporar".
Pare mai mic decât era de Ziua Recunoștinței.
Din cauza bagajelor.
Îi sunt foarte recunoscătoare tatălui tău că a vorbit cu bunica.
Eu sunt recunoscătoare că putem să rămânem împreună.
Hai să despachetezi, fiindcă vom împărți un șifonier foarte mic.
Pentru cât timp vom sta aici.
E prietena mea, Shan.
A făcut rost de bilete pentru Hard Night la BAM. Te superi dacă...
- Nu. - Ești sigură ?
Avem restul vacanței să-mi... despachetez nu numai hainele.
Bine. Ne vedem mai târziu. Tată, ies !
Și nimeni nu știe mai bine decât mine ce ați făcut.
Confidenta voastră. Terapeuta voastră.
Prietena voastră, care vă spune adevărul. Sau nu ?
Nu cred că am fost complet sinceră. Cum puteam să fiu, în anonimat ?
Poate că e timpul să vă dau cel mai bun dar...
Schimbarea reală nu se face ascunzându-te.
Schimbarea reală se produce dacă îți asumi faptele.
Am început de jos, dar am ajuns la asta.
- Va schimba totul. - Asta era și ideea.
Și n-am făcut-o cu adevărat. Dar acum putem.
V-am spus că v-am văzut, dar voiam să spun că v-am citit.
Și nu e drept să fiu singura care are această superputere.
Așa că, de acest Crăciun, v-o dau vouă.
Poate credeți că nu o meritați,
dar eu știu că este exact ce vă trebuie.
Deci ai de gând să postezi toate ponturile primite ?
Și numele celor care le-au trimis.
Trebuie să dea clic pe link ca să deschidă documentul.
Să vedem ce o ieși !
Să vedem ce vor face când se vor confrunta cu faptele lor.
Mi-am făcut lista. Am verificat-o de două ori.
Știți că ați fost răi. Acum trebuie să plătiți.
Faza a doua începe acum.
Pupici... ho-ho-ho ! Gossip Girl.
Subtitrare: Retail