Din episoadele anterioare…
Nu voi lipsi mult.
Acum poți avea o viață normală.
Bun-venit în New Orleans.
E canalul cu plată?
Micah e un geniu, a aranjat cablul.
Rey Mysterio.
- Dă-mi banii din casă! - Bine.
Ando, am cea mai frumoasă aventură din viața mea.
Am cunoscut cea mai frumoasă femeie din Japonia.
Scoate-ți…
masca.
Îmi pare rău, Ando.
Nu pot veni acasă.
Nu încă.
Kensei!
Nu realizezi cât te prețuiește compania.
- Faci parte din familie acum. - Mă depășește.
Voi avea toată viața grijă de tine.
Peter!
- E tot ce aveai la tine când te-am găsit. - E viața ta. N-o deschizi?
Hiro Nakamura ucis. Angela Petrelli atacată.
E tatăl meu. Ar putea fi ucigașul.
Îl voi găsi.
Ce număr are apartamentul?
- Nouă. - Bravo! Ieși de acolo.
- Mă vede. - Ieși!
- Lasă-mă! - Molly! Nu!
Molly, trezește-te.
În fața celor mai rele coșmaruri ai puține opțiuni.
Lupți sau fugi.
Sperăm să avem puterea de a lupta cu teama.
Dar, în ciuda speranței, uneori fugim.
Dacă ne va urmări coșmarul?
Unde ne-am ascunde?
Când se va trezi?
- Nu știu, dar frige. - Trebuie s-o ducem la spital.
Niciun spital n-o poate trata.
Crezi că tatăl meu i-a făcut asta, în coșmarul ei?
Și-a folosit puterea să ți-l găsească, și acum uite ce-a pățit.
Îi era foarte frică.
- N-ar fi trebuit s-o pun să-l caute. - Nu.
- Dar acum știi unde e. - N-o pot lăsa așa.
Ești obligat.
Dacă i-a făcut ceva, trebuie să afli ce, ca s-o scapi.
Ai o adresă în Philadelphia. I-a văzut și ușa.
Nu l-am mai văzut de 25 de ani.
Și-a înfruntat cel mai rău coșmar pentru tine.
Fă la fel pentru ea. Găsește-l! Stau eu cu ea!
Nici nu știu la ce să mă aștept.
De ce era în fotografie?
Angela Petrelli…
Îl cunoaște.
O să fie bine.
Îți promit!
Voiam să încui când a apărut tipul,
a intrat cu forța și a scos pistolul la mine.
Dup-aia știu doar că a zburat prin geam.
Ai lovit un om înarmat?
Cred că da. Poate un șut.
Nu știu, s-a petrecut prea repede.
Ăsta e?
Îl cheamă Lonny Stills. E un bandit.
A jefuit alte trei localuri luna asta.
Cu asta se ocupă.
Nu prea-mi amintesc.
Știu că nu vrei să-l torni.
E periculos. Dar ca să-l pot băga după gratii,
trebuie să mi-l identifice cineva.
Îmi pare rău, nu pot.
Nu pot ajuta oamenii, dacă nici ei nu se ajută.
Dacă te răzgândești, sună-mă!
ÎNCHIS
Închizi deja?
E încă devreme.
Am nevoie de pauză.
M-aș putea obișnui cu asta.
Da, un tip care scoate o mie de volți prin mâini
va duce o viață banală într-un pub din Cork.
Nu cred că-i de tine.
De ce nu?
Doar pentru că ți-ai uitat trecutul,
nu înseamnă că n-ai unul.
Nu ești curios cine ești și de unde vii?
Ai văzut ce pot face.
Nu mă pot controla deplin. Mai bine nu sap prea adânc.
Știu ce om ești.
Chiar dacă tu nu știi.
Nu există rău în tine.
Și ce e în cutie îți va spune la fel.
Înainte nu spuneai să nu mă uit?
Pentru că nu mă sărutaseși încă.
Acum ai terminat cu mine?
Mai e puțin.
De fapt, fiind așa drăguț,
sigur te caută cineva.
Prieteni?
Iubită?
Lasă-i să caute.
Ți-am zis, nu e aici.
Dar ești sigur că el era?
Da.
L-am găsit încătușat acum câteva zile.
Sărmanul om. Nu știa cum a ajuns acolo.
Nu știa nici cum îl cheamă.
Ai idee unde e acum?
Depinde. Cine întreabă?
Doar eu.
Lucrez pentru o firmă care vrea să-l protejeze.
Peter e periculos.
Mie-mi spui!
E în oraș.
Într-un pub numit Wandering Rocks.
Dulceață, dacă e așa periculos,
cum de-au trimis o fetișcană după el?
Pot avea grijă de mine.
CAPITOLUL 5 „LUPTĂ SAU FUGI”
Du-o înapoi!
- O interoghezi pe mama în lipsa mea? - Calmează-te. Nu mi-a spus nimic.
Normal. Ei se protejează reciproc.
Nu e o ucigașă. Nu poate fi închisă pentru ceva ce n-a făcut.
De acord.
Mă duc la Philadelphia să-mi văd tatăl, să dezleg misterul.
- Vin și eu. - Nu! Nu ești polițai.
Nici tu nu te duci în calitate oficială.
Nu contează dacă-s acolo fiindcă, oficial, nu ești nici tu.
Nu înțelegi.
E Molly. Tata i-a făcut ceva. E grav.
- Cum adică i-a făcut ceva? - Vino.
Ce i-a făcut?
I-a intrat în cap cumva.
Nu știu ce i-a făcut, dar toate sunt legate.
Kaito. Mama ta.
Poate fi periculos.
Pot avea grijă de mine.
Trebuie să fac asta.
Lasă-mă să vin.
Bine.
Probabil vom ajunge mai repede. Știi, fiindcă tu poți…
- Nu sunt avion, Parkman. - Te rog!
Trebuie să vorbesc cu el.
Singur.
Spune-i ce mi-ai zis.
E o americană
care le face ochi dulci docherilor ca să găsească un container.
- A zis ce vrea? - Da.
Pe tine.
Nu-i nimic, băiete.
Te pot ajuta.
E problema mea.
Nu și după ce te-ai combinat cu sora mea.
Ții la ea, nu?
Acum e singurul lucru care contează în viața mea.
Caitlin are un apartament.
Stai acolo până te chem.
- Mă ocup eu de amica ta. - M-aș fi putut ocupa eu.
Nu mă îndoiesc.
Am văzut ce poți face.
Dar acum am investit în tine deja.
Nu mă sperii de-o blondină.
Du-te!
Nu-i spune lui Caitlin.
O sperii degeaba.
Monica.
Ei bine?
Ce?
Îmi spui ce s-a întâmplat?
Nu vreau să se răzbune vreun drogat pe mine.
- Am zis că nu-l știu. - Nu asta.
Ziceam de nebunia aia cu lovitura de karate.
Ah, aia…
Lamont zice că n-a mai văzut așa ceva.
Cum ai făcut-o?
Mai important, de ce ai făcut-o?
Nu știu.
Nu mai știu nimic.
Nimic nu are sens.
Unde ai învățat să…
Cred…
Cred că de la TV.
Se întâmplă ceva cu mine, Camille.
Corpul meu acționează
înainte să realizeze creierul.
Ieri a fost treaba cu roșiile.
Acum asta.
De parcă…
Parcă?
Ar fi trebuit să fiu cineva, Camille.
Prima din familia mea cu facultate.
Uită-te la mine!
Nu contează.
Sunt de aseară aici. Mă duc acasă, dorm și-mi trece.
Monica…
Totul va fi bine.
- Bine? - Da.
Sper.
Aici a spus Molly că-l găsim.
Care e planul?
- Nu-s sigur. - Nu ești sigur?
Ți-a traumatizat fetița.
A îngrozit-o pe mama. Fii sigur!
Scoate pistolul!
Haide!
Hei! Ești bine?
Când aveam 13 ani, tata ne-a părăsit.
Nu l-am mai văzut. Nu ne-am mai vorbit.
M-am tot întrebat ce să-i spun dacă ne-am întâlni.
Acum nici nu pot bate la ușă.
Cu plăcere!
Nu e o reuniune familială.
- Știu. - Azi nu e tatăl tău.
E suspect. Scoate pistolul!
Poliția! Deschide!
Cine dracu' ești?
- Lasă arma și îți spun. - Parkman.
Matt?
Doamne! Ce cauți aici?
Lasă arma.
N-o las până nu-mi spui!
Vreau să știu ce faci cu Molly Walker.
- Cine? - Ce știi de uciderea lui Kaito Nakamura?
Și de ce te protejează Angela Petrelli?
Stai! Ești polițai?
Chiar acum, nu. Vorbește!
E bine.
Ai înțeles greșit.
De asta mă ameninți cu pușca?
Nu, din cauza aia.
Vezi pe birou.
Mă vor omorî și pe mine.
Spune-mi despre Molly.
A văzut simbolul. Îți spune „omul din coșmar”.
- Ea mă caută. - Da.
Nu se mai trezește.
- Orice ai făcut, încetează imediat. - Îmi pare rău, așa mă apăr.
- Te aperi de cine? - Care dintre copiii ei ești?
Ești politicianul?
Mama e închisă pentru uciderea lui Kaito.
Amândoi au primit aceleași amenințări. Ambele din aceeași fotografie.
Aceeași poză. Sunteți implicați.
Părinții tăi, Kaito,
Linderman, eu… Ne-am întâlnit acum mulți ani.
Credeam că putem ajuta omenii, salva lumea.
Vrei să-ți salvezi doar propriul fund.
Ești încă supărat, Matt?
Te simți mai bine acum, că mi-ai pus cătușele?
Da, un pic.
Pierdem vremea.
- Citește-i mintea și hai să mergem. - Ce-ai spus?
Poți citi minți?
Da?
N-ai decât!
Haide!
Doamne!
E dureros. Nu?
De unde știi?
Și tu citești minți?
Matt, noi doi nu suntem așa diferiți.
Scoate-mi cătușele!
Îți spun tot ce știu.
Promit.
Nu e minunat?
Avem iar un muzician în casă.
Nu l-a mai atins nimeni de când a murit mama.
- Îmi pare rău. Nana a spus că pot. - Da.
E în regulă.
Te rog, continuă!
Cred că îți e dor de ea.
Da.
Și mie de a mea.
Sunt sigură că e bine.
Și că i-e dor de tine și ei.
Nici nu mi-a spus unde se duce.
Nu uita că ține la tine.
Știu că lucrurile noi te pot speria.
Dar mama zicea
că Dumnezeu nu-ți dă ceva ce nu poți duce.
Cânți și tu la pian?
Nu.
N-am învățat.
Dacă nu cânți, ce-a fost asta?
- Da? - Te caut de ore.
- Unde ai fost? - Sunt la muncă. De ce?
Molly nu se trezește. Și e tot mai rău.
Nu știu ce să fac.
Du-o la spital!
Și ce zic? Că e prinsă într-un coșmar?
Nu, o duc la companie.
Glumești.
Ăștia-s cei cu care luptăm.
Molly nu va rezista. Doar ei pot înțelege ce i se întâmplă.
N-o face!
Dacă te încrezi în ei cu ce ai mai prețios,
vei fi al lor.
Nu uita de partea cui ești.
De partea ei.
Trebuie să ne spui totul. Fiecare crimă, toți cei cu care ai lucrat.
- Totul. - Îmi pare rău.
Că te-am părăsit. Nu mi-a fost ușor.
- Taci! - Trebuie s-o spun.
Când am aflat că pot citi minți am fost tentat, eram slab.
M-am folosit de oameni. Eram un nenorocit.
Tu…
polițist.
- Sunt mândru. - Nu meriți să fii mândru. Răspunde!
Zici c-ai încercat să salvezi lumea.
- Cum? - Puterile au apărut de nicăieri.
Ne-am găsit unii pe alți natural, de parcă eram conectați.
Ne credeam invincibili.
Câțiva au devenit trufași. Își făceau de cap.
- Am făcut ce-am putut ca să-i opresc. - Adică?
Chestia asta a noastră,
cititul minților, e doar începutul.
Apoi devine mult mai mult.
Mai mult ce?
Nu pot explica.
Ba da, așteaptă.
Îți pot arăta ceva. Pe mine m-a ajutat să înțeleg.
Da, am niște chestii de atunci.
Sunt aici.
Haide!
Matt?
Matt!
Tată?
Ce-i asta?
Ce dracu' se întâmplă?
Unde sunt?
E imposibil!
Am salvat orașul.
Dă-mi drumul!
E o greșeală. Nu am ce căuta aici.
Nimeni n-are ce căuta aici.
Vise plăcute!
Incredibil.
Pergamentul și cerneala par autentice.
De unde le ai?
Mi le-a lăsat un prieten.
Astea-s părțile cele mai degradate.
Trebuie să știu ce scrie.
Te rog, mă ajuți?
E ceva să fiu primul care le citește.
Te pot ajuta.
Mulțumesc!
Deci așa.
Ne uităm?
Dragă Ando…
E un nume răspândit.
Dragă Ando,
nu-mi vine a crede că-l ajut pe legendarul Takezo Kensei,
să îndeplinească isprăvile despre care citeam.
Lupta cu roninii furioși, escaladarea cascadei înghețate,
găsirea bujorului violet unicat.
Fiecare încercare ne-a apropiat
de salvarea tatălui lui Yaeko.
Parcă trăiesc într-un basm.
Mai e doar o încercare.
O ai?
Harta cu tabăra lui Barbă-Albă?
JAPONIA FEUDALĂ 1671
Îl putem găsi pe Barbă-Albă și-ți putem salva tatăl.
Totul mergea conform planului.
Salvarea și dragostea ce înflorea
între Kensei și Yaeko.
Monica.
Știu ce s-a întâmplat cu pianul.
Presupun că-s un geniu muzical.
Sau e altceva.
Am avut două zile grele.
De fapt am avut doi ani grei.
Îmi trebuie un somn lung și bun.
Monica.
Știi că aseară ziceam că am piratat cablul?
Da.
…pentru reconstrucția orașului…
Am mințit.
Cum ai…
cum ai făcut…
Cred că are familia noastră o genă.
Chiar dacă nu ești exact ca mine.
Tata putea trece prin pereți.
D.L.?
- Da. - Și mama…
Nici nu vreau să vorbesc despre ea.
Cred că tu ești cam așa.
- Benzi desenate? - Da.
Ea e St. Joan.
Imită mișcările.
Ce face?
E o imitatoare.
Poate face orice vede.
Exact cum ai făcut cu mine și cu pianul.
O imitatoare.
Imitatoare.
Uite!
N-ar trebui să știu să o fac.
Dar am văzut la TV.
Doamne!
Dacă asta e, ar trebui să testăm.
- Nu știam la cine să apelez. - Ai făcut bine.
Vom face tot ce putem pentru Molly.
Între timp, altcineva are nevoie de noi.
Am vrea s-o aduci aici.
- Mă trimiți în teren? - Da.
- Molly are nevoie de mine. - Nu.
De Molly ne ocupăm noi aici,
dar de tine avem nevoie să-i ajuți pe alții ca ea.
Și îți va trebui ăsta.
Așa ajutați voi oameni?
Electrocutându-i?
E procedura standard, pentru siguranța tuturor.
Mulți pe care-i găsim nu-și pot controla puterile.
E mai ușor să ceri iertare decât permisiunea.
Niki a scăpat!
Prinde-o!
Niki?
Ce dracu' se petrece aici?
oVrei să încerci ceva mișto?
Un truc ca ăsta?
Un slam dunk?
Ei bine…
La coardă n-am fost bună niciodată.
Încearcă și tu!
Vrei ceva, tanti?
Da. Vreau să sar și eu.
Și nu mă face „tanti”.
E cam mic.
Dorm într-un pub. Ai uitat?
Desenezi?
Așa mă relaxez.
Sunt superbe.
Ești talentată.
De asta m-ai răpit?
Să-mi umbli în lucruri?
Mă placi mai puțin fiindcă se disipează misterul?
Voiam doar…
să văd unde stai.
- Să dorm într-un pat adevărat. - Nimeni nu te oprește.
La ce te uiți?
La nimic.
Atunci, la ce te gândești?
Aveai dreptate.
Indiferent ce sau cine sunt,
trebuie să mă împac cu asta.
Nimic din ce poate fi în cutie nu va schimba ceva.
Orice aș fi făcut înainte, acum vreau să fiu aici.
Cu tine.
Bine?
Bine.
Dă-i drumul!
Peter Petrelli?
Sunt din New York.
Pare că plecai.
E un bilet dus, de la New York la Montreal.
Cine e?
Aș vrea să știu.
Astea nu-mi spun cum am ajuns aici, ce-ar trebui să fac.
Ce e?
Peter?
Doamne! Peter!
N-am mai fost într-un pub irlandez.
Avețihaggis?
Ăla se mănâncă în Scoția. Noi avem tocană.
Și scoici.
Și tocană.
Dar acum închid.
Păi…
Speram să mă poți ajuta.
Caut un tip.
Așteaptă după un meci de fotbal.
Atunci n-au mintea la ei.
Sunt dispuși la orice.
Îl cheamă Peter Petrelli.
Nu l-am văzut.
În viața ta?
Nu.
Bine. Mersi!
Faza e…
Am vorbit cu câțiva docheri.
Cică l-au văzut aici.
Nu știu ce să-ți spun.
Deci ori minți, ori ei mint.
E greu de spus cine minte. Nu?
Cum spuneam,
nu-l știu pe acest Peter.
Asta-i tot?
Cred că da.
Îmi pare rău că n-am putut ajuta.
Da.
Și mie.
Ne-ai cam speriat.
Scuze pentru mai devreme.
Mă simt mult mai bine.
Mulțumesc.
Știam că nu va fi ușor.
E complicat cu personalitățile multiple,
dar te vom face bine curând.
Promit.
Mulțumesc.
- Te voi scoate de aici. - Nu pot pleca.
Niki, ești prizonieră.
Ba nu.
Eu am vrut să vin.
Am renunțat la fiul meu ca să vin.
Sunt bolnavă.
Nu credeam că-mi poate înțelege cineva problemele.
Ce am făcut.
Lucrurile de care-s capabilă.
Sunt singurii care mă pot ajuta.
Nathan.
Peter?
Peter! Știam eu.
Știam că poți supraviețui.
Tu.
Nu poți fugi de mine, Nathan.
Un copil!
Trebuie să scoatem copilul de aici!
Hei!
Janice?
Ce faci aici?
Este…
Janice, e copilul meu?
Ai spus că nu-s eu tatăl. Dar poți citi minți.
Ai privit în mintea mea, ai văzut adevărul, și tot ai plecat.
Nu.
Nu, n-am știut.
L-ai părăsit.
Ca tatăl tău pe tine.
Cum o vei părăsi pe Molly.
Nu.
Nu, Janice!
Janice!
Nu ești un erou. Toți sunt morți din cauza ta.
- Trebuie să oprim asta. - Nu poți.
Tu nu vrei mântuire.
Tu vrei ignoranță.
Hai să sărim!
Nu vei simți nimic.
Niciodată nu simți.
Nu mă cunoști.
Eu sunt tu.
Încetează, Nathan!
Nathan, trezește-te!
Trezește-te!
Ce s-a întâmplat?
Știm de ce-i spune Molly „omul din coșmar”.
Ai oprit visul.
Cum ai făcut?
Nu știu.
A plecat.
Ce cauți?
Trebuie să aflăm unde s-a dus.
De ce face asta? Ceva care…
Care să ce?
Știam că e o șmecherie, că nu e de încredere.
Cred că știu unde se duce.
Ăsta-i Bob.
E unul dintre ei.
- Conduce compania. - Deocamdată.
Pare a fi următorul.
Mergeam să ne batem cu Barbă-Albă,
să-l salvăm pe tatăl lui Yaeko. Istoria revenise pe făgaș.
Dar lupta cu Barbă-Albă avea să-i pună piedici dragostei.
Tabăra lui Barbă-Albă e peste deal.
Yaeko ar trebui să rămână aici. Yaeko, stai aici.
Pentru siguranța ta.
Tata m-a învățat să lupt cu sabia.
Nu voi rămâne în urmă.
Voi lupta alături de voi.
Cum dorești, dragostea mea.
Îl vom înfrânge împreună.
După ce-i înfrângem toată armata.
Da, Ando. Diseară vom ataca.
Noi trei contra unei armate. Mă tem…
Se teme că?
Ce urmează?
Nu pot citi.
E prea degradat.
Îmi trebuie mai mult timp. Scuze.
Trebuie să știu ce s-a întâmplat.
Cu armata! Cu Yaeko!
Hiro a supraviețuit?
De unde să știu?
Incendiul a izbucnit la ora 20:00.
Genial!
Da.
Știu.
Dar ce crezi că înseamnă?
Să ai puterile astea.
Cred că suntem deosebiți.
Dar de ce?
Mă rugam la Dumnezeu să-mi arate calea.
Să știu ce să fac cu viața mea.
Și din tot ce-mi putea da…
Poate trebuie să facem ceva cu puterile.
Aș fi vrut să știu ce.
Ți-a trecut ora de culcare.
E micul nostru secret.
Da?
Bine.
Știu că te sperie la început, dar e un lucru bun.
În mod sigur.
Îmi trebuie niște răspunsuri.
Asta-i tot.
- Monica Dawson? - Da.
Sunt doctor Mohinder Suresh.
Pot intra?
Cu ce te pot ajuta?
Sunt sigur că ai multe întrebări.
Eu am unele răspunsuri.
Bună!
Da, sunt bine.
Vremea putea fi mai bună.
Încă nu, dar o voi face.
E aici.
A trebuit să improvizez un pic.
Nu, a trebuit să conving pe cineva. Atât.
Nu, un tip oarecare.
Și…
Bine, l-am omorât. OK?
Ce mare scofală?
Cum adică?
Acum?
E misiunea mea.
Aproape l-am prins.
Și dacă promit să nu…
Bine.
Mă întorc acum.
Scuze, tată.
Nu se va repeta.
Ce s-a întâmplat?
Nu știu.
Aparent ești și un artist genial.
Eu am pictat asta? Cum?
Cum scoți fulgere pe mâini?
Ți s-au dat ochii peste cap și nu puteai fi oprit.
Până a apărut asta.
Suntem noi?
Nu știu, poate.
Ce crezi că e asta?
O biserică?
Străzile au nume franceze.
Poate e Montreal.
Ca biletul de avion.
Alo?
Ce?
Ricky!
Doamne! Ricky!
Uită-te la mine!
E vina mea.
- Pe mine mă căutau. - Nu!
Îi voi găsi. Da?
Îi voi găsi.
Nu mă mai pot ascunde.
Nu mă pot ascunde.
VA URMA…
Subtitrarea: Andrei Suba