Din episoadele anterioare…
O să-ți șterg memoria.
- Hiro, câți ani crezi că ai? - Zece.
Uite! O să ne spună ce trebuie să facem.
Îl lăsăm pe Matt în pace?
Dacă ești nefericită, pot aranja să revii la viața de dinainte.
- Spune-mi ce vrei să fac. - Stai cu Parkman.
Am venit să te caut, iar tu mă așteptai aici.
Trebuie să însemne ceva.
Mi-ai salvat viața, Elle. Îți sunt datoare.
Te iert. Acum trebuie să te ierți și tu.
Arthur și-a dat seama că mai e o parte a formulei.
Un catalizator. Ascuns în sângele unei gazde umane.
Eu sunt catalizatorul.
Avem aceeași fascinație.
Majoritatea abilităților au apărut în timpul eclipsei totale.
Sosește!
În fiecare război e un moment când totul se schimbă.
Când drumul se curbează.
Alianțele și fronturile se schimbă, regulile luptei sunt rescrise.
Asemenea momente pot schimba natura bătăliei
și pot schimba situația pentru oricare dintre părți.
Așa că facem tot ce putem să le înțelegem.
Ca să ne pregătim de schimbare, ne domolim inima,
ne stăpânim teama, ne adunăm forțele și căutăm semne în stele.
În aceste momente, schimbările de joc rămân un mister.
Mâna nevăzută a destinului mută piesele pe tabla de șah.
Oricât de mult ne-am pregăti, oricât de mult ne-am opune schimbării,
am anticipa momentul și am lupta cu rezultatul inevitabil,
în cele din urmă, nu suntem pregătiți când lovește.
Ești din ce în ce mai bun.
Nu e atât de simplu pe cât faci tu să pară.
- O să înveți. - Trebuie să învăț acum!
Ca să arăt ce pot.
Cui?
Nimănui. Nu cred că ai înțelege.
Bine. Încă o dată!
Gabriel, vreau să faci ceva. Găsește-o pe Claire Bennet. Adu-o aici.
- Crezi că poți? - Sigur că pot.
- Merg și eu. - Ce?
N-o să te lase s-o iei pur și simplu.
Ai nevoie de ajutor. Eu am fost crescută de companie.
Stai! Parcă renunțaseși la asta.
Da… E tot ce știu. Ai nevoie de ajutor.
Te ajut eu.
E în regulă?
Cred că voi doi, împreună…
E o pereche bună.
Hai după majoretă!
De ce sunt mereu eu?
Ești catalizatorul. Formula lui Arthur nu merge altfel.
Am un plan, dar trebuie să colaborăm ca să-l oprim.
Unde sunt ceilalți?
Nathan îl caută pe haitian. Parkman îl caută pe Hiro Nakamura,
iar tu, Claire, ai cel mai important rol.
Minunat! Ce sarcină am?
Sarcina ta e să nu te lași prinsă.
Să nu pățești nimic.
Dar pot lupta. Pot face mai multe. Pot fi mai mult.
O să stai în subteran, ascunsă.
- Nu! Nu mă mai ascund. - Cu toții facem sacrificii.
Ce faci? Mă încui?
Să nu crezi că nu m-am gândit la asta, dar nu.
Am alt plan.
Bună, ursuleț!
E periculos să mergi singur.
Îl iau pe haitian și mă întorc.
Haitianul urmărește un evadat.
Un tip, Baronul Samedi.
- Baron? - E o poreclă. Zeul voodoo al morții.
Face chestii rele. Trafic cu droguri, răpiri, sclavie…
- Nathan, ai nevoie de ajutor. - Pete!
Nu mă duc să salvez țara.
Bine…
- Nu înțelegi. - Explică-mi tu!
Când mi-am descoperit abilitățile, am știut cine trebuie să fiu. Acum…
Pete, chiar dacă nu ai abilitățile, nu înseamnă că n-ai un țel.
Ba da, dacă nu vin cu tine.
Nathan…
Bine. Haide!
Am nevoie de catalizator! Ai zis că-l aduci. Ai zis că mă vindeci!
Se ocupă cineva. Dar planurile ar putea fi în van.
- Ce tot spui? - Am desenat asta.
Se va întâmpla. Azi.
E Claire Bennet. Nu poate muri! E imposibil!
Asta ziceam și eu. Nu se poate, dar se va întâmpla.
Tu ești omul de știință! Spune-mi cum!
- Azi e o eclipsă. - Da.
Abilitățile s-au manifestat la eclipsă.
- Una globală. - Ai spus că e coincidență.
- Credeam că da, dar… - Ce?
- Ce înseamnă? - Nu știu!
Dar dacă moare Claire Bennet, catalizatorul moare odată cu ea.
Și nu mă voi putea vindeca.
Așa se explică ăsta.
O să mor!
Totul se va schimba azi.
Totul!
Nu înțeleg ce legătură are Hiro Nakamura.
Angela ne-a spus clar.
- Da. E nebun. - Nu. Călătorește în timp.
Dacă Arthur Petrelli ne surprinde, el poate ajuta.
Știu că aveam numărul lui în dosar.
Te sperie ceva?
- Arthur Petrelli mă sperie. - N-ai de ce să te temi.
Ba da! Poate lua abilități, iar eu l-am trădat.
- Și pe tine. - Nu.
- Sunt o trădătoare. - Ce?
- Mincinoasă, hoață… - Nu!
Și egoistă! De ce stai cu mine?
Acum ești cu cei buni.
- Ai încredere? - Da.
Totală?
Da. Am încredere totală în tine. Te cunosc, Daphne.
Nu… Spui asta, dar nu mă cunoști.
- Am avut o viață împreună. - În vis.
- Era o călătorie spirituală. - Nu era reală.
Arthur ți-a ucis tatăl. Ne poate ucide pe toți.
N-o să permit să pățești nimic. Promit!
Ajută-mă să-l găsesc pe Hiro! Haide!
Cum o să faci asta? Se teleportează.
Salut! Ajută-ne! Repară-l pe Hiro! Uite!
Ce spune?
Să-l repari pe Hiro. Petrelli i-a șters memoria.
Hiro crede că are zece ani.
E acolo!
O să murim!
E casa lui Stephen Canfield.
Vei fi în siguranță aici. Departe de pericol.
Data trecută era să fim absorbiți de o gaură neagră.
- Acum e sigură? - E simplă. E ușor de controlat.
Știu că îți place să controlezi totul.
Bine… Ce înseamnă asta?
Adică o să faci orice ca să protejezi catalizatorul.
Vreau să te protejez pe tine, Claire. Pe tine!
Nu un catalizator.
- Înțelegi? - Da. Înțeleg.
- Nu erai mort? - Ai vrea tu!
Ce pui la cale, rivalo?
Nu mai sunt rivală. Sunt cu băieții buni.
Nu-l pot ajuta. Nu înțeleg nimic.
Arthur a făcut treabă bună. Chiar crede că are zece ani.
Intră în mintea lui.
Nu cred că pot. Gândește în japoneză.
- Dar aici… - Nu știu ce să-ți spun.
Mă depășește.
Hiro e butonul de reset. Ne poate ajuta!
Încă mai poate călători
și se poate teleporta. E puternic.
Nu pot! Îmi pare rău. Trebuie să plec.
Ce? Ce tot spui? Daphne!
- Ai făcut o pauză. - Ce?
Când te-am întrebat dacă ai încredere.
- Ba nu! - Eu mă mișc rapid.
Fracțiunile de secundă par ore pentru mine. Ai făcut o pauză.
Nu știi prin ce am trecut!
Ce înseamnă asta? Haide, Daphne!
- Matt! - Lawrence, Kansas?
- Nu-mi mai citi gândurile! - Ce e acolo?
- Lasă-mă! - E casa ta.
Lasă-mă în pace!
Ce tare! Mai fă o dată!
Da, domnule. Se rezolvă.
- Cine era? - Arthur.
Voia să știe ce facem. Claire e cu tatăl ei.
Ochelaristul însuși!
E fioros. N-o să ne fie ușor.
Ba da.
Nu vreau să-mi intre în minte, ca să mă ucidă, dar pot și eu asta.
Știu cum gândește. Știu unde o va ascunde.
Mă îngrijorezi.
Primești ordine și dai raportul, ca un băiețel cuminte.
Vreau să fiu responsabil.
Da, responsabil…
Unde e tipul de la închirieri?
Probabil, cheamă poliția.
I-am spus că ești criminal în serie și că m-ai răpit.
Glumești! De ce?
Vreau să te ajut.
Compania nu trebuia să-ți ascundă abilitățile.
Putem face orice vrem. Putem lua orice vrem. Crede-mă!
- Haide! Plecăm! - Nu plecați nicăieri!
- Doamne! Ajutor! Te rog! - Dă-i drumul fetei!
Mulțumesc! Doamne! Mulțumesc!
Te rog, lasă arma. Nu înțelegi situația.
Mi-a explicat ea. Ești un ticălos ucigaș în serie.
Toți vor să fii ceva.
Cercetaș, monstru… Ce alegi? Cine ești?
Taci!
Ar trebui să te omor pe loc. Să spun că e autoapărare.
O să fiu faimos. Un adevărat erou.
Urăsc eroii!
Ce reprezintă eclipsa? Și cum ne-ar putea afecta?
Luna controlează valurile, iar Soarele, bioritmul nostru.
Dar mi se întâmplă ceva.
Mă schimb. Simt asta.
Și nu mă pot controla.
- Pentru ce e ăsta? - Lovește-mă!
Vrei să te antrenez? Haide! Aici, acum.
Așa scapi de vină? Mă descurc și fără tine.
Serios?
- L-am prins pe păpușar. - Ai avut noroc.
Puteai să-ți ucizi mama. Sunt criminali periculoși.
- Știu. - Nu te porți așa.
- Dar cum? - Ca o fetiță care nu poate fi rănită.
Proastă și neatentă.
Ce știi tu? Tu ai plecat, mai știi?
Asta nu-ți dă dreptul să te porți ca un copil!
Vreau să fac ceva bun cu abilitatea mea.
- Eu vreau să te protejez! - Nu vreau să mă ajuți!
Lovește-mă! Am zis să mă lovești.
Vestea bună e că ai forță.
Dar ești neîndemânatică, lentă și evidentă.
- Mersi! - De data asta, lovește cu tot corpul.
Toată forța va fi la capătul scândurii. Bine? Haide!
- E taekwondo? - Nu. Baseball.
Haide!
Sunt Tracy. Nathan se abate de la plan.
O să-l găsească pe haitian.
Isteț. Îl folosesc împotriva mea.
- Nu-i putem lăsa. - Nu-i faci rău, nu?
Am învățat că nu pot controla unele lucruri.
Ce înseamnă asta?
Nathan trebuie să vadă cum e lumea cu adevărat.
Te ajut pentru că ai spus că Nathan va ajunge la Casa Albă.
- Ai nevoie de el. - Și tu.
Du-te pe insula Parris și folosește-te de conexiunile tale.
Nu-mi dai tu ordine.
Dacă vrei să ajungi în Biroul Oval, vei face tot ce-ți spun.
Insula Parris.
- Baza militară? - În orice război e nevoie de armată.
Washington…
- Nu avem timp de odihnă. - Așa se pare.
- Vreau să mă ajute s-o găsesc pe Daphne. - A furat formula. E rea!
Nu. E speriată.
- De ce? - Nu știu.
Nu știu dar trebuie să aflu.
Doamne, i-am spus că mă îndoiesc de ea. Practic, i-am făcut bagajele.
Să-l ajutăm pe Hiro. Ca să-l oprim pe Arthur Petrelli.
Nu durează mult. Trebuie să mă ducă în Lawrence, Kansas.
- O iau pe Daphne… - Lawrence, Kansas?
Lawrence, Kansas.
Noi suntem. Într-un câmp de porumb. Mi-a spus că a crescut la fermă.
- Fermă? - Da.
Hiro, hai la ferma de porumb!
Lawrence, Kansas? Hai!
Drăcie, a mers! Asta e! Casa lui Daphne!
Îi aud gândurile. E acolo!
Drăcie!
Băieți!
Începe.
- Pete! Ești teafăr? - Da.
- Da. Sunt bine. Tu? - Bine.
- Ce s-a întâmplat? - Nu știu.
Zburam și n-am mai zburat. Cădeam rapid.
- Și acum? - Nimic. Nu pot zbura.
N-a fost eclipsă când ai zburat prima oară?
Ba da. Și?
Nu ți se pare important?
Tipul pe care îl căutăm, haitianul, ia puteri.
Poate ne-a văzut. Nu știu. Poate de la țara asta.
Să-l găsim!
- Hai să pornim! - Bine.
Avem mult de mers.
Astea sunt păpuși voodoo?
Se numescpwen.Sunt mesageri.
Rugăciuni pentru mântuire.
- Hai! - După hartă, satul lui e încolo.
- L-am văzut de sus. - Eram în cădere.
Da. Dar tot încolo e.
Hei, nu vrei…
- Te pot ajuta cu ceva? - Da.
- Sunt prieten cu Daphne. Pot vorbi cu ea? - Daphne nu e aici.
Daphne, știu că ești acolo! Haide! Doar un minut!
Pleacă, Matt!
Cum ziceam, nu e acasă.
Da… De ce nu mă lași să intru?
Mă ameninți?
Am zis să mă primești în casă.
De ce dai din cap așa?
Care e problema ta?
Ce s-a întâmplat?
- Nu mai am puteri. - Nu mai are puteri.
Nimic. N-am puteri.
- Nici el. - Ce se întâmplă?
O să-mi spui cine era?
- Nu. - Nu pun multe întrebări.
- Și îți mulțumesc. - Dar ai lipsit mult.
E casa mea. Nu pot să vin acasă?
Te simți bine?
Nu.
Se întâmplă iar.
Draga mea, îmi pare rău…
- Le mai ai? - Da.
Mă duc să le aduc.
Bine…
Dacă ne întoarcem, ajungem într-o oră.
Nu recunoști că te-ai înșelat?
Chiar faci asta acum? Haide!
Nu mă mai trata ca pe un idiot.
Ai citit bine harta. Felicitări!
- Aș vrea să pot zbura. - Dar nu poți.
Da, sunt ca tine.
Dacă nu eram eu, te pierdeai.
Dacă nu erai tu, eram deja acasă.
Te-am adus ca să-ți apăr egoul fragil.
N-am nevoie de mila ta.
Știi de ce ai nevoie? De ajutor. Te-am salvat toată viața ta.
- Da? - Da.
Când ai sărit de pe acoperiș, cine te-a prins?
Cine te-a scos din Kirby Plaza când era să explodezi?
Vrei respect? Vrei aprobare? Câștigă-le!
De ce să vreau respectul tău? Ești o marionetă.
- Poftim? - N-ai curaj.
Sunt senator.
- Nu. - Tu ești asistent.
Ești ce voia tata să fii.
Visurile lui. Țelurile lui!
Mereu găsea o cale să te manipuleze. Să te folosească.
De ce spui asta?
În viitor îl alegi pe el.
Îl alegi pe tata, Nathan.
Sunt aici, Pete. Încerc să-l opresc.
Vrei să mă ajuți?
Bun. Control și continuare.
Simți forța? Încă o dată!
- Spune-mi la ce te gândești. - Nu.
Folosește furia.
O să-ți dea forță. Lovește-mă acum!
- Nu vreau să te lovesc. - Haide! Lovește-mă!
Încearcă să mă lovești. Haide!
Hai!
Nu-ți dai silința! Spune-mi la ce te gândești.
De fiecare dată când veneai acasă,
te îmbrățișam cât puteam de tare.
Credeam că, dacă te strâng tare, n-o să mai pleci.
De ce plecai mereu?
Am nevoie de aer.
Claire, stai puțin! Hai să vorbim.
Nu. N-am vrut. Las-o baltă.
Bună, fetelor!
- Haitianul e aici? - Nu. Doar eu.
Ieși din casă! N-o iei pe Claire!
E amuzant!
Ba o luăm.
Claire, înapoi!
Nu!
Claire!
Sandra!
- Doamne! Ce s-a întâmplat? - E împușcată.
- De ce nu se vindecă? - Nu știu.
Abilitățile ei nu merg.
- S-o ducem la spital! - Nu.
O să cheme poliția.
- O să pună întrebări. - Sângerează!
E rănită! Chem ambulanța!
Și când o să se vindece?
- Noah! - Rana e superficială.
O îngrijim noi. Închide telefonul, te rog!
- Aduc trusa de prim-ajutor. - Mersi!
- Ce s-a întâmplat? - Nu știu.
Poate că aveai dreptate. Am fost proastă. Neatentă.
Mă credeam invulnerabilă.
Nu trebuia să…
Mă doare! Nu credeam că o să mai simt durere.
E oribil, dar e minunat.
Mulțumesc că mi-ai salvat viața.
Cu plăcere!
Nimic. Nicio putere.
- Nu are puteri. - Da. Am înțeles.
De ce? Cum le recuperăm?
Daphne a spus că Arthur le poate lua.
Nu credeam că o să-mi lipsească…
Tot ce mi-aș dori e să aflu ce e în mintea ei.
- Ce să facem? - Ce să facem?
Să facem? Fă ce ai venit să faci! Salveaz-o pe Daphne!
Nu pot! Nu mai am puterea aia.
Zice că nu poate.
Nu poate?
Ce?
E o încercare a eroului.
Zice că e o încercare a eroului. Poți triumfa fără puteri?
Hei! Serios, oprește-te!
- Te pocnește! - Hei!
- Hiro! - Cum îi zic să se oprească?
- Nu te îndoi de misiune! - Nu te îndoi de misiune!
O să tot arunc cu porumb.
Doar tu mă poți opri.
- Nu te îndoi! - Nu te îndoi!
Vezi? Ai reușit!
- Te rog, nu mă bate. - Nu te bat.
O salvez pe Daphne.
Se duce s-o salveze.
Drăcie!
Cât face el asta, noi ne recăpătăm puterile.
- Poți? - Am un plan.
De unde ai învățat chestiile astea cu porumbul și încercarea?
DinÎnfruntarea samurailor.
S-a terminat banda desenată.
- Să găsim următorul număr! - Cum?
În fiecare oraș din lume e un loc în care se adună înțelepții.
Oracolul grecesc din Delphi. Biblioteca din Alexandria.
Sala Dreptății.
- Și cum o să le găsim? - Ai încredere în mine.
E o minune! Remisiune completă!
Toate efectele formulei au dispărut.
Solzii, puterile… Nu știu cum sau de ce.
E o legătură cu eclipsa. Trebuie să mai studiez.
Dar nu acum.
Nu pleci nicăieri. Am înțeles ce reprezintă eclipsa.
Nimeni nu mai are abilități.
- Trebuie să le recuperăm. - Nu cred că se poate.
Cine știe ce implicații sunt?
- Ar putea fi ireversibile. - Inacceptabil!
- Ce faci? - Fără abilități, sunt un nimeni.
Am fost deja un nimeni. Pricepi?
O să stăm aici până ni le dai înapoi.
BENZI DESENATE LAWRENCE, KANSAS
Ăsta e planul tău?
- Avea dreptate. O să murim. - Nu. E miercuri.
- Și? - Apare un număr nou.
Banda desenată ne-a adus aici. Cea nouă o să ne spună ce urmează.
Întreabă dacă au ultimul număr.
- Scuze. - Da, vin imediat.
Nu vă temeți, avemRed Hulkpentru toți.
- Sam. - Da?
Frate! Ce tare!
Vom afla răspunsul la toate întrebările!
- Mereu e tăcut? - Nu știu. Întreabă-l!
Îți mulțumesc, dar trebuie să ne întoarcem.
- Tata trăiește. - Arthur trăiește?
Ești printre singurii care-l pot opri.
Dacă ridici vraja mai repede,
putem zbura spre casă.
Nu eu ți-am făcut asta. Și abilitatea mea a dispărut.
Universul ne-a decis soarta.
Universul îmi găsește un telefon?
Sun armata. Ne urcăm într-un avion și o rezolvăm.
Nu plec până nu-l opresc pe Samedi.
Tipul de la nivelul cinci.
Eu sunt de vină. E fratele meu.
E ca noi. E special. Pielea lui e impenetrabilă.
Nici de cuțit, nici de foc, nici de glonț.
Mulți cred că e un zeu. Și-a făcut o armată.
Au ucis, au furat, au răpit.
L-am oprit o dată. L-am închis. Dar acum…
- Nu poți singur. - Peter, nu e lupta ta.
- Tu ne-ai ajutat. Îți întoarcem favoarea. - Bine. Ai arătat că ai curaj.
- Nu fi prost. - Gândește-te!
Nu va veni cu noi decât dacă îl ajutăm.
Dacă nu faci asta din motivele bune, măcar fii egoist.
- Samedi, fugi! - Plecați!
Mă numesc Nathan Petrelli. Sunt american.
Știm de tine, senatorule Nathan Petrelli.
Tatăl tău ne-a avertizat că vii.
- Tata? - Da.
Ce ți-a spus?
Să fiu eu însumi.
Luați-l!
Nu ai febră.
- Te simți bine? - Binișor, având în vedere situația.
O să aflăm ce ți se întâmplă.
Până atunci, odihnește-te. Eu sunt jos.
Te iubesc, tată!
Și eu te iubesc!
Nu!
- Ce? - Pleci, nu?
- N-o părăsi. Nu acum. - E bine.
E speriată. Nu știe ce se întâmplă. Are nevoie de tine.
Trebuie să termin ceva.
Daphne?
Daphne, nu plec până nu vorbim.
Pleacă, Matt!
Nu.
Am venit pentru că știu cine ești.
Ești deșteaptă, frumoasă și amuzantă.
Nu-mi pasă dacă toată călătoria aia a fost o prostie.
Nu renunț pentru că…
Pentru că te iubesc.
Daphne!
E deschis.
Daph?
Sunt aici.
Nu voiam să mă vezi așa.
Cum?
Așa…
Cum te simți?
Claire!
Doamne! Doamne, Claire!
Doamne! Doare!
O să doară și mai tare dacă nu-l pun la loc.
- Nu mai fi copil! - Doamne!
- Mersi! - Da…
Ce se întâmplă?
Habar nu am.
Înainte înțelegeam totul, dar acum nimic nu mai are logică.
Suntem oameni.
Îți convine așa?
E o ușurare.
Simțeam foame… Nevoia de putere mă amorțea.
Parcă aveam mintea înghețată.
Nu m-am mai simțit așa de când te-am cunoscut pe tine.
Eu te-am forțat să devii monstru. E vina mea.
Nu.
Urmai ordine. Te-a crescut compania.
- Da. Amândoi suntem… - Neajutorați?
Nu mai putem lua ce vrem.
Cine spune asta?
VA URMA…
Subtitrarea: Mihai Crăciun