Din episoadele anterioare…
A venit un fax pentru Hiro și Ando.
- Un anume Rebel. - Cine?
Doar o adresă în Los Angeles și un mesaj. „Salvați-l pe Matt Parkman”.
Am mai fost aici. Îmi amintesc.
Mami?
Mi-a ucis mama.
Unde te duci?
Să-mi găsesc tatăl. Vreau să moară.
De ce faci asta, Nathan?
Îți salvez viața sau salvez lumea?
- Pa, Nathan! - Pete!
- Tracy! - Nu te apropia!
Obișnuiește-te cu căldura. Nu mai ieși de aici!
- E prietenul tău. - Rebel?
Cred că vrea să vedem ceva. E toată operațiunea. Au filmat-o!
- Gata! - Hai!
- Nu face asta! - Îi opresc eu!
Eu văd că arăți ca un terorist.
Nu!
CAPITOLUL ȘASE „UMBRE DE GRI”
CASA BENNET COSTA VERDE, CALIFORNIA
Tu!
Bună, Barbie.
Am primit un mesaj de la un anume Rebel.
A zis că mă poți ajuta.
Am nevoie de ajutor.
Rebel mi-a promis.
A mințit.
- Pleacă! - Te rog!
Nu mă pot întoarce acolo!
Claire? Ești bine?
- Doamne! - Mamă!
E în regulă.
Dl Doyle tocmai pleca.
Nu, te rog!
Mă vor prinde!
Rebel a zis că mă poți ajuta.
E tot ce vreau. Să fiu iar păpușar.
Să fac oamenii fericiți.
Credeai că te voi ajuta?
- După ce ai făcut? - Sunt agenți în fața casei.
Nu mai sunt.
Rebel le-a dat un apel fals.
O să-și dea seama că e fals.
Dar dacă erau agenți afară…
De ce nu au venit s-o salte pe Barbie nemuritoarea?
M-au lăsat în pace.
Dar mă vor aresta dacă ajut pe cineva.
Le întorci spatele semenilor tăi, în timp ce noi suntem vânați?
Au dat foc teatrului, cu mine înăuntru.
Tu ai vrut să ne omori.
Tu și libertatea ta…
Nu știi cum e să fii vânat,
să trăiești pe stradă,
să intri în casa ultimului om la care te-ai fi așteptat
pentru că e singura ta speranță.
Credeam…
Ei bine…
N-o să te oblig să mă ajuți, Claire.
Nu mai sunt așa.
Unde naiba ai fost?
Am curățat mizeria făcută de fratele tău.
N-ar fi făcut nimic, dacă i-ai fi eliberat, cum ți-am zis.
Am ales bine. Peter a avut noroc.
Deși mă întreb…
Câți știau că e pe acoperiș?
Petrelli.
Ce?
Da, vin acum.
Parcă îl aveai pe Parkman.
Da, din câte știu eu.
Și ce caută în fața clădirii Capitoliului cu o bombă legată de el?
ACCES ACOPERIȘ
Domnule!
Nu!
- Nu! - Mișcă!
- Stânga! - Nu!
Hai!
Stați!
Dezactivează dispozitivul și întinde-te pe jos.
Nu știu. Dacă trag de el…
N-am făcut eu asta.
E o capcană!
Senator Nathan Petrelli.
E un loc periculos.
- Nu puteți… - Îl cunosc.
Pot vorbi cu el.
Cinci minute.
- Parkman! - Nenorocitule!
Nu te apropia.
- O să fie bine. - Nu.
- M-ați făcut terorist! - Nu eu am făcut asta, ci Danko.
- Mă minți! - Are un scop.
- Mă minți! - Crede-mă, Matt!
Folosește-ți puterea! Citește-mi gândurile!
Nu pot! M-au drogat.
Ai încredere în mine.
Vesta lui Parkman e gata. Dar avem o problemă.
Petrelli? Cum a ajuns atât de repede?
…un om cu o vestă explozivă.
Nu se știe…
Vesta e armată?
- E pregătită. - Senatorul vrea să fie erou?
…într-o turnură…
Să fie martir pentru cauza lui.
Elimină-i!
ARMĂ ACTIVATĂ
Cod confirmat.
Fă-o! Omoară-l! Acum!
Nu știu ce e asta.
O să sar în aer!
ACCES BLOCAT
Ne-a dat afară.
Ia-o înapoi! Acum!
…e posibil să-l cunoască personal pe atacator.
Ce se întâmplă?
- Hai! Pierdem fereastra. - Mă mut pe alt server.
Matt, dacă nu te dezarmăm, vor trage.
Sunt mulți geniști aici.
Sigur e unul care se gândește cum s-o dezarmeze.
Citește-i gândurile!
Trece efectul drogurilor.
La ce se gândește?
Nu mai e timp.
- Firul roșu. - Firul roșu.
Firul roșu?
N-are nicio logică.
De ce ar pune un sinucigaș un fir fals?
- Nu-l atinge! - Nu ating nimic!
Trebuie să tragem.
Așteptați!
Matt, nu te grăbi!
Firul negru e cheia.
- Firul negru. - Cel negru.
Firul negru.
Trag de el sau de ăsta nu trag?
Nu se gândește la asta. Intru mai adânc.
Gata. Am revenit. Arma e armată.
- Dle senator! - Matt, o să-l scot!
- Dă-i drumul! - Danko!
Dă-i drumul!
Stai!
Drăcie!
Hai!
Îmi pare rău, Matt. Nu te pot lăsa să-ți folosești puterea.
Haide!
Pe aici!
E deschis.
E aproape gata.
Ai multe livrări azi?
N-am venit pentru asta.
Nu?
Sunt eu.
Gabriel.
Fiul tău.
Serios?
Serios.
Ce te aduce tocmai aici?
Am niște întrebări despre mine.
Cine sunt…
De unde vin…
Dar mi-am amintit.
M-ai abandonat.
Mi-ai ucis mama.
Și?
Ce vrei acum?
Acum?
Te omor.
N-ai decât!
Ori mă omori tu…
ori cancerul.
Oricum ar fi…
O să mor.
N-am toată ziua.
- Ai găsit ceva? - Tipul e bun?
Nici nu se vede că a fost în sistem.
Vreau să aflu cum intră.
- Și vreau un nume. - Și eu.
Ca să-i mulțumesc că ne-a salvat.
Desigur.
Siguranța prietenilor e mai importantă decât siguranța națională.
Nu era o amenințare. Tu i-ai pus bomba.
Parkman și fratele tău ne-au expus. M-am ocupat.
- Am dat o față amenințării. - Puteau muri oameni.
Au murit deja oameni. Sau ai mei nu se pun?
Am fost adus să fac o treabă.
Aș renunța la asta în locul tău.
Ești eliberat din funcție.
Președintele îmi dă ordine.
Va vrea dovezi. Acum e doar cuvântul tău.
Cum îi faci pe ei să mă toarne?
Mai vedem. Scuze…
Bennet. Ai o clipă?
Nu-ți pot spune multe.
Știu ce s-a întâmplat.
Formează o echipă.
După ce pleacă Danko.
- O să vreau… - Ești ca noi, Nathan!
Ești ca noi!
Ești ca noi, Nathan!
- Ești ca noi. - Unde bați?
Poate că operațiunea a fost compromisă de la început.
Familia Petrelli are multe schelete în dulap, dle senator.
Știm care e al tău.
Deci… Fiecare dintre noi îl va ataca pe celălalt.
Să vedem cine e primul.
Ești ca noi, Nathan!
Ești ca noi!
VIN AJUTOARE. AI SPERANȚĂ!
A trecut peste mine!
Ce te așteptai? L-ai prins la colț.
- Trebuia să fac ceva. - Nu.
I-ai arătat lui Danko ce ai. Ne-ai pus în pericol.
- Am un plan. - Nathan, ascultă-mă!
Te ațâță ca să faci o greșeală.
Învață de la mama ta. Fii calm!
Îmi pare rău.
Îmi e greu să cred asta.
Cel care te-a adus aici va veni și îți va pune niște întrebări.
- Mă întrebam când vine. - Știu că nu mă crezi, dar țin la tine.
Măcar tu.
Haide! Ești mai isteață!
Poate nu-ți dai seama, dar te-am ajutat.
Pe tine și pe toți ceilalți.
Faci o treabă extraordinară.
Mai știi când ai sărit de pe pod
și eram acolo?
Sunt același om.
M-ai sacrificat pentru binele tău.
Nu trebuie să mă placi.
Dar înțelege că sunt ultima ta speranță.
E deținuta mea.
Ai ceva cu ea, Petrelli?
Te asiguri că n-o să fiu prea dur cu ea?
Nu. Fă-i ce vrei.
Spune-mi tot ce știi despre Nathan Petrelli.
E prost la pat.
Ce-ai vrut să spui când ai zis „e ca noi”?
Nathan are vreo abilitate?
O abilitate?
Nu știu despre ce vorbești.
Vrei să vorbim?
Trebuia să-l ajut?
Păpușarul e un om bolnav, Claire.
Ai făcut bine.
M-au iertat cu un motiv.
Ar trebui să ajut lumea.
Așa crede Rebel.
Oricine ar fi acest Rebel
nu poate trimite psihopați la ușa ta.
Nu mai vreau alți oaspeți neașteptați.
Da… De aia mă gândeam…
Că îmi trebuie o acoperire.
Alex a plecat. Sigur e nevoie de un om la magazinul de benzi desenate.
Îi pot ajuta pe cei trimiși de Rebel fără să vă deranjez pe tine și pe Lyle.
Claire, nu știu…
Cred că da.
Dacă asta vrei…
Mersi!
Nu ai experiență în vânzări?
Am vândut prăjituri făcute de majorete.
Ești majoretă?
Da. Am fost.
Îți pun câteva întrebări.
- Lucrezi miercurea? - Miercurea?
Miercurea vin revistele noi.
Miercurea e bine.
Zbor sau invizibilitate?
Scuze, ce?
Renunți la orice precauție și zbori să salvezi totul
sau ai o abordare mai calculată
și verifici totul înainte să acționezi?
Care e răspunsul?
Nu există.
De asta e o întrebare.
Pe scurt… Ce fel de erou ești?
Nu știu.
Hei! Sper că n-o să plângi!
E în regulă.
Sunt doar benzi desenate…
Nu te mai deranjez.
Mersi că m-ai primit la interviu.
Ce tot spui? Ești angajată.
- Da? - Da.
Toți băieții s-au holbat la tine.
Sigur vei vinde benzi desenate.
Cu restul… mai lucrăm.
Tot aici ești.
E patetic.
- Ce? - Ce ai ajuns.
Erai un ucigaș. Acum ești penibil.
Vrei o luptă? La asta te așteptai?
Fiul își ucide tatăl într-o luptă legendară?
E un mit.
Viața…
Viața nu-ți dă ce vrei.
Ajută-mă cu asta. Încerc să-ți explic.
Când deschid trapa, o să fugă.
Apucă-l de ceafă. Bine?
Ai o abilitate.
Am multe.
Nu știu ce mai am.
Nu le-am mai folosit de mult. Nici nu mi-au trebuit.
Ai același lucru. Iei puterile altora.
Am dreptate?
Așchia n-a sărit departe.
Nu! Nu știi nimic despre mine.
Am o idee. Nu putem fi atât de diferiți.
Din ce văd eu, nu avem nimic în comun.
Alegem ținte ușoare.
Ca iepurele ăla. Slab, neajutorat… Nici măcar nu e drept.
Îmi ții lecții de morală?
Morala n-are nicio legătură.
Peștele înoată, pasărea zboară…
Tu trebuie să ucizi. Așa ești tu.
Dar îți alegi prada.
Iar a ta n-a avut nicio șansă. Nu în fața ta.
Nu prea.
A fost simplu.
Ținte mici.
Aveau ce voiam. Nu e vina mea dacă nu s-au putut opune.
Și agenții care vin după noi?
- M-am ocupat de ei. - Nu. Ai fugit de ei.
- Ca mine. - Îi puteam ucide cu un gând.
Dar n-ai făcut-o.
De ce?
O să vină o zi, poate mâine, săptămâna viitoare sau la anul…
când îți vei da seama că vânătoarea…
toată viața ta…
a fost fără sens și dezamăgitoare
pentru că n-ai întâlnit provocări.
Toată puterea din lume nu contează
dacă n-ai avut o viață mulțumitoare.
Cred că știi deja asta. Nu?
Vrei să afli mai multe sau…
mă ucizi acum?
Ce fac?
Înjunghie-l!
La Primatech ai găsit oameni care zburau?
Mulți. Dar știi deja asta.
E în dosare.
Cred că lipsesc câteva.
A ars totul. Cine știe ce s-a pierdut?
Cred că ți-a fost greu. 20 de ani de muncă…
Sigur ai fost apropiat de familia Petrelli.
Nu erau niște oameni călduroși și primitori.
- Ai adoptat-o pe fiica senatorului. - Nu știam că e a lui.
Nici el nu știa.
Știm că Nathan Petrelli ascunde ceva.
Ar trebui să te întrebi cine ar vrea să-l salveze pe Peter.
Mama lui? Angela?
Vrei să știi ce lipsește din dosare?
Cine poate zbura?
Nu și-ar trăda fiul.
Acum multă vreme, am renunțat să ghicesc ce ar face Angela Petrelli.
- Spune. - Avem o problemă.
Nathan l-a atacat pe Danko. A stricat cuibul viespilor.
Mă bucur că mai am puțină influență asupra fiului meu.
Ne-ar fi mai bine fără Danko.
Sigur, dar Nathan e în pericol.
Se mișcă prea repede, iar Danko e imprevizibil.
Era să-l ucidă pe Peter. Trebuia.
Fii pregătită. L-am trimis la tine.
Ai grijă! Își face temele.
Și eu.
Teme.
Mulțumesc.
Pe mâne!
- Pa, Claire! - Pa!
Claire.
Ești bine? E totul în regulă?
Da, nu de asta te-am sunat.
Am o întrebare.
Și vreau să-mi răspunzi.
Bine.
Cum puteai duce două vieți în același timp?
Nu pot fi eu însămi și nu știu cine ar trebui să fiu.
Sincer, Claire, nu pe mine trebuie să mă întrebi.
Și cum să decid pe ce drum o iau?
Ce răspuns vrei?
Unul care să te facă să te simți bine sau adevărul?
Nu știu.
Atunci, răspunsul e: „Nici eu”.
Mersi!
Îmi lipsești, Claire!
AGENȚII L-AU GĂSIT PE DOYLE. AJUTĂ-L!
Doyle! Stai!
Mâinile pe cap!
Cum zici tu.
Când o să înveți?
Am efectul ăsta asupra femeilor.
Doyle…
Îți dau șansa să te predai.
Ar trebui să te ucid.
Dar vreau să revin la viața mea.
Bine, Doyle…
Barbie?
Dnă Petrelli.
- Mă numesc… - Dl Danko.
Speram să mă ajutați.
Tot ce știu despre cei pe care-i cauți e în dosarele Primatech.
Nu mă interesează dosarele.
Elle Bishop, Hiro Nakamura, Matt Parkman.
Au moștenit abilitățile de la părinți.
La fel și Peter și Claire.
Păi…
Genetica e un subiect foarte complex, dle Danko.
Știi că doi părinți cu ochii albaștri pot avea un copil cu ochi căprui?
Deci Nathan…
era excepția?
Uneori, se sare o generație.
Nu vă cred.
Am cunoscut mulți bărbați ca tine.
Am angajat cu zecile.
Fără familie, nimic care să te oprească…
Acționezi din umbră
și faci lucrurile oribile pe care alții refuză să le facă.
De asta ești util.
Și poți fi sacrificat.
Serios?
Incidentul din Angola…
Din 1997, parcă.
Atâți civili pierduți… Tragic!
Mă mir că ai supraviețuit!
Sunteți plină de resurse, dnă Petrelli.
Ai nevoie de un hobby, să-ți ții mâinile ocupate
ca să împiedici mintea să gândească prea mult.
Eu repar ceasuri.
Ceasuri?
Credeam că tata va fi fericit.
Și cum a mers?
Te agăți de nevoia de a forma legături?
Oamenii sunt buni doar să te dezamăgească.
De asta ai ucis-o pe mama?
De asta m-ai abandonat?
Nici nu-mi amintesc.
Nu-mi păsa.
Rareori mi-a păsat.
Ce urmează?
Taie firul.
Hai!
Cum ai făcut asta?
O abilitate pe care o am de la o majoretă din California.
Nu toți îmbătrânesc.
Nu toți mor.
Atunci, o să suferi și mai mult.
Ia ăla. Lasă-l să se așeze. Pe dulapul ăla, dacă nu te superi.
Sigur.
Ce naiba faci?
E uimitor cum revine. Dorința, foamea…
Crezi că mă poți opri?
- Crezi că mă poți învinge? - Vreau puterea aia!
Credeam că ai renunțat.
Și eu.
Atunci, de ce? Pentru ce?
Nemurire. Ești a doua mea șansă.
De ce? Ca să ucizi din nou?
Ai spus că n-are sens.
Nu a avut.
Atunci, de ce repeți greșeala?
De data asta, o să fie bine.
O să fac mai multe, o să fiu mai mult, o să accept provocări,
o să lupt, o să risc, o să am putere reală, autoritate…
O să schimb totul. Lumea…
Doar să văd dacă pot.
Te poți mișca.
Da.
Ești vânătorul.
Credeam că știi când cineva o face pe mortul.
Când prada nu e slabă…
nu e ușor de prins.
Te rog!
Vreau puterea aia!
Nu vreau să mor!
Nu! Sigur că nu!
Sigur că nu vrei.
N-o să mori dacă o iau.
O să te vindeci. O să fii bine.
Da, dar și tu vei fi.
Nu pleca!
Cum spuneam, am venit să te ucid.
Am primit răspunsurile.
Știu exact ce să fac.
Ucide-mă!
O să mori.
Lent…
Dureros…
Și singur cu boala ta!
Te rog!
Nu!
Îmi pare rău.
Ești o pradă prea mică.
Președintele n-a avut nevoie de prea multe dovezi.
Documentul e semnat.
Ești terminat.
O să pierzi toată echipa.
Sunt pregătit să-mi asum riscul.
Cine nu e de acord, poate pleca.
Oprești toată operațiunea…
din cauza mea?
E timpul să facem lucrurile corect.
Poate că ai prieteni acum.
Dar într-o zi o să fii singur.
- Ai fost la președinte? - Da.
Vrea să-l cunoască pe înlocuitorul lui Danko.
IEȘIRE
Vii?
Tu ai mereu planuri.
Sper că ai ceva bun pentru președinte.
E cam neortodox, dar e testat.
S-a terminat.
Renunță!
Când o să înțelegi?
Birocrația, scăpările, regulamentele…
Nu se aplică în lumea mea.
Nu știu care e lumea ta,
dar ar trebui oprită.
Danko, ușor!
Am văzut ce pot face oamenii ăștia.
Și mă sperie.
Iar tu, dle senator…
în tot ce s-a întâmplat
n-ai arătat niciodată că te temi.
Mă întreb…
de ce?
N-am timp de asta.
Spune-mi că nu știai.
Poftim! Noua identitate. O poți lua de la capăt.
Rebel a șters toate urmele lui Eric Doyle.
N-am ucis-o pe agentă…
Asta a fost?
De aia m-ai ajutat?
N-are legătură cu tine.
Ci cu mine. Cu cine trebuie să fiu.
Și nu știu…
Ia-le!
Mersi, Barbie!
Ai vorbit serios?
Te-ai schimbat?
Sigur e aici?
Varna Avenue, nr. 63.
Nu cred că trebuie salvat cineva.
Aparențele pot fi înșelătoare.
Undeva în casa asta, Matt Parkman ar putea fi în pericol de moarte.
În sfârșit!
Demisionez și le ia două ore să-mi găsească înlocuitor?
Nu stați acolo! Hai! Sunt disperată!
Scuze, te rog. Îl căutăm pe Matt Parkman.
Pe bune?
E un dezastru.
Matt Parkman e un dezastru?
Poftim! Scutecul e curat, dar nu multă vreme.
Ia-l!
- Ia-l! - Nu, mersi!
Acum!
Stai!
Am venit să-l salvăm pe Matt Parkman.
Da. Îl ții în brațe.
Pe Matt Parkman.
Succes! Veți avea nevoie.
Apropo, serviciul ăsta de bone e oribil.
Generațiile se extind…
De la tată la fiu, de la mamă la fiică.
Când se oprește unul, continuă celălalt,
destinat să repete greșelile.
VIN AGENȚII
Triumfurile celorlalți.
Cum altfel să vedem lumea, dacă nu prin ochii lor?
Aceleași frici, aceleași dorințe?
Le vedem ca pe un exemplu de urmat
sau ca pe un avertisment?
Alegem să trăim ca ei
doar pentru că e ceea ce știm
sau ne creăm propria identitate?
Și ce se întâmplă când le găsim dezamăgitoare?
Îi putem înlocui?
Pe mamele și tații noștri?
Sau destinul va găsi o cale să ne ducă înapoi?
Înapoi la confortul familiar al casei?
VA URMA…
Subtitrarea: Mihai Crăciun