VOLUMUL CINCI „ELIBERARE”
Eu și fratele meu Joseph am avut două familii.
Prima…
n-a mers prea bine.
Dar cu timpul, ne-am făcut una nouă.
În această familie, cu voi toți…
e locul inimii sale.
Vedeți voi…
O familie este ceea ce eu și Joseph aveam nevoie.
Ne-a protejat de lumea din afară…
O lume care n-a înțeles, nici n-a apreciat vreodată
ce ne face diferiți.
Sunt și alții ca noi…
în întuneric… în lumină.
Fiecare căutându-și sensul într-o lume care nu-i acceptă așa cum sunt.
Ei, ca noi, binecuvântați…
sunt înzestrați cu puteri extraordinare.
Și, la fel ca noi, se zbat să-și găsească locul
într-o lume normală.
Bântuiți de trecut…
de cei ce le vor răul și să-i abată de la destin.
Fiecare dintre ei merită o șansă să fie așa cum e cu adevărat…
dar până unde… cu ce scop?
Noi, de aici, le oferim salvarea.
Oferim speranță.
Oferim eliberare.
Unul câte unul, vor veni…
de partea noastră…
în familia noastră…
și își vor găsi drumul spre casă.
Iar toți cei adunați vor fi puternici.
Toți cei uniți vor trăi…
la unison.
E timpul să ne întoarcem acasă.
Găsește-ți drumul, frate!
CAPITOLUL UNU „ORIENTAREA”
- Tu ești noua colegă? - Așa cred.
- Sunt Clarie. - Bună! Sunt Annie.
- Mă bucur să te cunosc, Claire! - Asemenea!
Școala n-a trimis informații. Te-aș fi adăugat pe Facebook.
E vina mea.
Mereu bifez căsuțele alea, nu știu de ce.
Am făcut la fel cu profilul colegei mele
după ce am luat nouă la fizică.
Ești pe apclassmates.com?
Nu, nu sunt la nicio specializare. Mi-am dat atestatul.
Nu pentru că m-am lăsat sau ceva, am călătorit.
Ai intrat cu atestatul?
Cu ce se ocupă ai tăi?
Mama crește câini pentru competiții…
și tata lucrează pentru guvern.
- Deci așa ai intrat cu atestatul. - Nu, am avut note foarte bune.
Atunci, intri la clasa lui Fenton de algebră liniară azi.
- Azi? - Ia 35 de studenți pe semestru.
Selecția e azi la unu.
Intri și apoi totul este ca și aranjat.
Ce planuri ai pentru specializare?
Nu prea am. Cred că de asta mă aflu aici.
Nu, trebuie să ai un plan.
Cum îți găsești viitorul fără hartă?
- Ai o hartă pentru viitor? - Da.
Asta e traiectoria mea. Aici sunt eu în trei ani,
absolvindmagna cum laude în științe politice.
În opt ani, procuror general în Massachusetts.
Și peste 12 ani voi fi declarată cel mai tânăr guvernator din istora SUA.
Te-ai gândit serios!
Nu crezi că e vremea să lași copilăriile
și să te gândești și tu, Claire?
Nu lăsa atestatul să dicteze cum trăiești.
Uite, dacă vrei, te pot ajuta să-ți schițezi traiectoria.
- Poate fi proiectul nostru. - Sună minunat.
Înțeleg că ai citit ziarul de dimineață?
Toți patru au lucrat în clădirea 26, oamenii lui Danko.
Sunt răzbunări, știm amândoi că e Tracy Strauss.
Nu mai durează mult până ajunge la mine.
Sau la Nathan, tocmai de asta nu vei mai trage de timp
și vei începe tu operațiunea.
Au trecut șase săptămâni, Noah.
Ți-am dat timp să-ți rezolvi problemele.
Iar Nathan spune că nu-i răspunzi la telefon.
Nathan, adică Sylar, nu?
Am mai discutat despre asta, Noah. Merge conform planului.
- Conform planului? Care plan? - N-am avut de ales.
Matt Parkman l-a schimbat pe Sylar în Nathan.
Îmi amintesc că ai fost de acord.
Am luat o decizie sentimentală
n-am vrut să-ți pierzi fiul, dar am greșit.
Timp de 50 de ani, compania a evitat sentimentele.
Nici nu-l pot privi, când știu cine e.
Nu-l privi. Fă-ți treaba și pune compania pe picioare!
Tu ești cel care are planul, mai știi?
Nu știu dacă mai sunt acel om.
- De ce? - Pentru că mi-am pierdut familia, Angela!
Azi e prima zi de facultate a lui Claire
și am întârziat deja, iar asta nu mă ajută.
Nu, mulțumesc!
Bună alegere. Majoretele sunt un grup problematic.
- Nu vrei să ai treabă cu ele. - Nu. Am fost și eu una.
- Deci știi? - Da.
Tu nu? N-ai fost majoretă, așa-i?
Nu. Am dat probă, dar nu m-au primit.
Au zis că părea că fac incantații.
Da, nu e prea bine.
Sunt Gretchen Berg, tu cine ești?
- Sunt Claire Bennet. - Bună, Claire Bennet!
- De unde ești? - De peste tot.
Am fost în California o vreme, dar sunt din Texas, Odessa.
- Serios? - Da.
- Eu sunt din Austin. - Lume mică.
Stai, nu ești acea Claire Bennet, nu?
La care Claire Bennet te referi?
„Crimă la Union Wells în Odessa” Claire Bennet.
Știi despre asta?
O majoretă din Texas decapitată la un meci?
Da, am auzit despre asta.
Aș vrea să țin chestia cu crima la Union Wells secretă.
Normal. Dacă aș fi în locul tău mi-aș schimba numele. Acum!
Cred că poți și prin telefon.
Ba nu. Aș fi știut. Am avut alt nume o vreme.
De ce l-ai schimbat înapoi?
Voiam să fiu Claire Bennet din nou.
- Credeam că oamenii vor uita. - Nu. Google e dușmanul tău.
Merg să dau un test.
- Mi-a părut bine! - Și mie.
Al PATRULEA ÎNEC MISTERIOS DERUTEAZĂ AUTORITĂȚILE.
Danko.
Se pare că Tracy Strauss te-a vizitat.
Nu înțeleg cum a supraviețuit?
Am împușcat-o. S-a spart într-o mie de bucăți de gheață.
Gheața se topește.
O să ghicesc.
Nu ești aici din întâmplare.
Sunt aici…
să propun o soluție la o problemă comună.
O omorâm pe Tracy Strauss, înainte să ne omoare ea pe noi.
La ultima înțelegere, ai încercat să mă înțepi cu o seringă.
Vine după tine.
Ești conștient, da?
- Ești pe cont propriu. - Așa se pare.
„SUNĂ UN EROU!”
- N-a sunat? - În orice moment.
Cineva trebuie să sune.
Recunoaște, Hiro. „Sună un erou” e mort. Nimeni nu înțelege.
Cum să nu? Ajutăm oamenii.
Cu orice au nevoie.
Planul de afaceri zice că nu dăm greș.
Graficele nu mint.
- Ce e asta? - Nimic.
Să văd!
- E o poză veche. - Hei, țin minte seara aia.
- Da? - Acum 14 ani.
În seara cu paharul vărsat.
Am vărsat băutura pe rochia nouă a surorii tale.
- Atunci a început să mă urască. - Femeile. Ce să le faci?
Nu e un secret că o iubesc pe sora ta.
Credeam că e aleasa.
Până în ziua de azi crede că sunt un idiot.
Nu-i adevărat.
Idioților! 50 de milioane de yeni! Ați cheltuit 50 de milioane!
Kimiko! Cu ce ocazie aici?
Lucrez aici. Îți fac treaba, Hiro!
Protejez acțiunile companiei, măresc valoarea pentru acționari.
- Te descurci minunat! - Nu datorită vouă.
„Eroi de închiriat”? Nouă milioane de yeni pentru un panou?
E „Sună un erou”.
- Așteptăm brevetul. - Asta era ideea ta măreață, nu?
Nebun. Iresponsabil.
- Se vede că e ideea ta. - Eu nici măcar…
Niciun yen în plus pentru asta! Pun piciorul în prag!
Graficele!
- Graficele. - Vezi? Mă urăște.
Totul a început la circ.
De ce păstrezi poza aia?
Fără motiv.
Un client!
„Sună un erou”! Cum vă putem salva azi?
Colega! Hei, Claire!
Hei! Bună!
Sunt entuziasmată!
Dacă iei testul, vom fi colege de clasă.
Ne vom împinge una pe cealaltă.
Dar să nu crezi că e o competiție, bine?
- E camaraderie. - Ura! Camaraderie…
Bine. Acesta e un test pentru algebră liniară 170.
35 dintre de voi vor intra la acest curs.
Restul pot încerca semestru viitor.
Aveți 45 de minute să rezolvați ecuația asta.
Arătați ce puteți.
MÂNDRIE, PREJUDECATĂ ȘI ZOMBI
- E o glumă? - Știu, e așa de ușoară!
Transpiri?
Nu. E cald aici.
- Unde pleci? - Materia asta nu e pentru mine.
Ce mi-ai făcut, mamă?
Mi-a luat jumătate de oră să ajung.
Scuze! Unde-mi sunt manierele?
Arăți minunat, ca de obicei.
- Dnă Petrelli, am ajuns. - Mulțumesc, Alfred!
Ce mi-ai făcut?
Mi-a luat jumătate de oră să ajung.
Scuze! Unde-mi sunt manierele? Arăți minunat…
ca de obicei.
Ești bine, mamă?
Da, doar… Îmi fac griji pentru companie, atât.
Sunt îngrijorată că Noah e instabil. A avut multe pe cap.
Vorbesc eu cu el.
Îmi place sushi?
Tu ai vrut pește. Eu voiam la italienesc.
- E interesant. - Viața înseamnă noi orizonturi.
- Ca să nu te blazezi! - Exact.
În ultimele săptămâni am meditat la multe chestii.
Mi se pare că…
Nu știu, mamă.
Cred că se schimbă multe la mine.
- Serios? - Da.
- Cum adică? - Nu știu.
Când mă uit la trecutul meu, parcă nu m-aș uita la viața mea.
Are sens?
Bine, Nathan,
ai o viață plină, importantă, stresantă și se va mai complica.
La vârsta ta, începi să-ți simți propriul sfârșit.
Tocmai!
Nu mă simt muritor.
Mă simt invincibil.
E criza vârstei, asta e tot.
Uite ce-ți sugerez…
să mergi să-ți cumperi, o mașină sport mare și scumpă
și o femeie tânără cu principii îndoielnice.
Tatăl tău așa a făcut și la el a mers.
Ce m-aș face fără tine?
Acolo, sus.
Brioșă e blocat.
- Poți să-l salvezi? - Un moment, te rog. Vino aici!
O pisică? Primul client e o pisică?
Te ocupi tu de asta, Ando.
Dacă opresc timpul, nu pot salva o pisică de pe acoperiș.
Nici fulgerele.
Aș arde acoperișul și aș ucide pisica.
- Nu mai zic de sperietura fetei. - Bine zis.
Bine. Va trebui să facem asta ca pe vremuri.
Îl putem salva pe Brioșă.
Prietenul meu va risca și se va cățăra
ca să îl salveze!
- Eu? - Serios?
- Da. - Bine. Sigur.
Noroc!
Pis-pis…
Vino aici.
Vino aici…
Pis-pis. Bun!
- Bravo! - Ai grijă! Nu îi plac străinii.
Dacă vrei să faci treabă, fă-o tu!
O să răspund, bine?
- Da? - Detectiv Parkman.
Angela Petrelli.
- Ți-am zis să nu mă suni. - Avem o problemă.
- Ce problemă? - Chestia de acum șase săptămâni.
Când m-ați forțat să fac pe Dumnezeu?
- Cred că Sylar se întoarce. - Pentru că este Sylar.
Nu, Sylar a dispărut când l-ai transformat în fiul meu. Te-am văzut.
- Și de ce mă suni? - Trebuie s-o rezolvi.
Peticește-l, înnoiește-l, tu știi ce faci.
Cum anume?
Accesează-i mintea și șterge-i din nou memoria.
Tu asta faci.
Nu mai fac asta. M-am oprit. Din ziua aceea,
parcă a intrat ceva în mine și nu mai iese.
Am început să am viziuni și m-am oprit, bine?
Am terminat. Eu ies.
Nu există ieșire, dle detectiv. Nu pentru cei ca noi.
Vorbește pentru tine.
Sylar poate apărea în orice moment.
Nu ești dispus să rezolvi problema noastră?
Nu este problema noastră, este problema ta, deci…
Succes!
Sincer, ar putea fi o studentă peste medie
dacă și-ar da silința.
- Claire? - Hei, ai ajuns!
Da, scuze că am întârziat! Am avut o problemă cu mașina.
- Annie mă… punea la curent. - Da?
Ne vedem la petrecere diseară.
Am auzit că auGuitar Hero III.
Sunt grozavă laGuitar Hero III, așa că te provoc.
- Mi-a părut bine, dle Bennet! - Și mie!
Te-a pus la curent?
Poate te înscrii la algebră semestrul viitor?
Asta e partea cea mai puțin interesantă a zilei de azi.
Cum așa?
Am fost recunoscută drept supraviețuitor al masacrului de la meciul din Odessa.
Numele meu.
Regret. Poate că n-a fost o idee bună să-ți schimbi numele înapoi în Bennet,
dar în facultate te reinventezi.
Nu vreau să pretind că sunt altcineva.
Vreau să fiu Claire Bennet, fiica lui Noah Bennet.
Annie m-a întrebat azi ce profesie are tatăl meu…
și i-am spus adevărul… aproape.
I-am zis că lucrezi pentru guvern.
Îmi place să spun adevărul.
Dacă o formă de a mă reinventa este să spun adevărul?
- Aproximativ? - Aproximativ.
- Poate nu… tot adevărul… - Nu…
Să ai grijă, scumpo!
Ai reușit! L-ai salvat pe Brioșă.
Da. Am reușit. Poftim!
Mulțumesc mult! „Sună un erou” e cel mai tare!
Le voi spune tuturor.
Ce a pățit?
Hei, Hiro!
Glumește.
Amuzant.
Ține minte! Sună un erou!
Nu uita! Spune-le prietenilor!
Hiro, revino-ți!
Hiro! Hei!
CIRCUL SULLIVAN BROS.
Bine, Lydia…
arată-mi…
cine e.
Se numește Danko.
Emile Danko.
- Ai vrut să mă vezi, Samuel? - Am nevoie de o favoare, Edgar.
Nu poți trimite pe altcineva?
E un compliment pentru abilitățile tale unice.
Păi… ce ai zis dimineață despre eliberare…
Eu sper că e posibil pentru toți.
Da, am omis partea cu răzbunarea.
Aici intervine el.
Am omorât doar când a fost absolut necesar.
S-a depășit o limită. Ei au depășit-o.
Am nevoie să mergi la el, să recuperezi busola,
și să-l omori pe nenorocit. E ce și-ar fi dorit Joseph.
Joseph nu mai e.
Hei!
Îmi pare rău, Edgar!
E ultima oară când te rog, promit!
Și eu care credeam că am scăpat.
Nu, ești numărul cinci.
Cinci e cifra mea norocoasă.
Sau era. Mai poartă noroc?
Încă n-am decis.
Te-am văzut în o mie de bucăți, și totuși ești aici.
- Ce truc bun! - N-a fost un truc.
Am simțit cum mă împrăștii…
cum mă topesc…
apoi toate bucățile mele s-au reunit
închegate într-un gând…
să vă ucid pe toți.
Asta e partea pe care n-o înțeleg.
Pentru că nu cred că ești o ucigașă. Nu ești asta.
Asta e tot ce mai sunt! Voi mi-ați luat restul.
Te pot ajuta să-ți recapeți viața.
Cum? Danko a zis că nu se oprește până nu mor.
Și dacă îl fac pe Danko să nu mai fie interesat de tine?
De ce faci asta?
Am 20 de ani de ucis și n-am ajutat niciodată…
pe nici unul dintre voi.
Poate că amândoi căutăm mântuirea.
Ce zici?
Batem palma?
Ai vrea tu să fie așa de simplu.
Am primit apelul. Te-ai răzgândit cu Tracy Strauss?
Nu, am venit să te conving pe tine.
Îmi pare rău. O voi ucide.
Chiar dacă trebuie s-o trag printr-un aspirator.
Mi-a ucis patru oameni. E o criminală.
Îți recomand să renunți.
Ai zis că cei ca noi nu o iau de la capăt.
Îți ofer șansa să o faci.
Un cadou de vacanță permanentă din partea guvernului SUA.
- Nu mă interesează. - Nu se acceptă.
Vreau să uiți de Tracy Strauss.
Fiecare vrea ceva, Bennet.
Eu voi obține ce vreau.
Pete, tot eu sunt.
Ți-am lăsat…
Ți-am lăsat trei mesaje.
Sună-mă înapoi!
Se întâmplă ceva cu mine și ești singurul care poate înțelege ce.
Este…
Sună-mă!
Te rog!
- Bună! - Bună!
Scuze că te-am speriat cu faza aia cu Union Wells.
Mi s-a părut scandalos și m-a agitat.
Nu-ți cere scuze. A fost ciudat pentru mine
fiindcă n-am avut voie să vorbesc despre asta.
Deci… te faci că nu s-a întâmplat?
Nu, am tot încercat să o iau de la capăt,
să păstrez ce îmi plăcea de dinainte,
și să las restul în urmă.
Da! Așa se joacăGuitar Hero.
Claire! Hei, vino, aici! Tu și eu!
Te provoc! Haide!
Cine e? E groaznică. A monopolizat ăla toată noaptea.
- Este colega mea de cameră. - Haide, noi urmăm!
Voiam să joc cu Gretchen.
- Gretchen știe cum să joace? - Nu, dar lui Gretchen nu-i pasă.
Oponentul trebuie să-ți ridice nivelul.
Niciuna dintre noi nu știe să joace.
Vom fi la același nivel.
Va fi un dezastru.
Am nimerit una.
Galben!
- Da! Da! - Vai, nu!
Progresez cu fiecare secundă.
- Tu cine naiba ești? - Știi exact cine sunt.
Te-a trimis s-o iei înapoi.
Te-a făcut să uiți.
Ce ai zis?
Nu merită.
Cine ești?
Ai luat ceva de la noi, iar acum o voi recupera.
- N-o vei găsi niciodată. - Eu cred că da.
Hiro!
Ți-ai revenit.
Cum adică? Ce s-a întâmplat? Unde e pisica?
S-a întâmplat ceva cu puterile tale.
În loc să oprești timpul, te-ai oprit tu.
Îți sângerează nasul.
Ceva nu e în ordine. Te duc la medic acum.
Nu. N-am nevoie de medic. N-are sens.
Dar trebuie. Insist.
Am fost deja la doctor.
Da? Pentru nas?
Durerile de cap?
De ce nu mi-ai zis?
Pentru că nu sunt vești bune.
Păi… ce a zis?
Voi muri, Ando.
Poate în curând.
Nu știu.
Nu pot să cred! Sigur putem face ceva.
Te poți întoarce în timp. Poți modifica ce ți s-a întâmplat.
Nu mai pot călători în timp.
Trebuie să încerci mai mult.
Trebuie să fi fost un moment în care s-a declanșat totul.
A fost.
Fotografia. Seara aceea. La circ.
Ții minte? Era o ghicitoare.
Mi-a prezis viitorul: „Vei fi un erou puternic.”
Da.
Din momentul acela, toată viața am încercat să fiu un erou.
Și dacă nu ți-ar fi spus asta?
- Atunci, lucrurile ar fi stat altfel. - Exact!
Tocmai de asta nu se poate întâmpla! Nu trebuie să schimb trecutul.
Orice ar fi! Știm toți ce riscuri sunt.
- E regula mea. - La naiba cu regulile!
Îmi pare rău, Hiro.
Hiro!
Hiro, ce-a fost asta? Te-ai blocat iar.
Nu știu.
Cred că m-am întors la circ și…
Hiro!
Cum am… Ce s-a întâmplat? Unde sunt?
ÎN PREZENT
El cine e?
Se numește Hiro. Hiro Nakamura.
A fost aici, la circ.
Când? Acum cât timp?
Acum 14 ani.
Mulțumesc, Lydia!
Asta e tot, deocamdată.
Chiar nu ne mai mișcăm, după toți anii ăștia?
A venit timpul, da.
Ascultă…
Știu că ești slăbit…
dar am nevoie să mai încerci o dată, pentru mine.
Cred că am găsit pe cineva care ne poate ajuta să reparăm trecutul.
E o veste bună, Samuel.
Da. Deci…
Vreau să mă trimiți înapoi.
Cât de mult?
14 ani.
Hei, nu te-am văzut plecând.
Sau încă ești acolo.
Și ai lăsat geamurile deschise.
Matty?
Matty, iar te-ai ascuns?
Unde e Matty?
Bună, tati!
Îmi vreau corpul înapoi.
Subtitrarea: Ioana Jijian