Din episoadele anterioare…
Trec prin multe schimbări.
- Serios? - Da.
Când mă gândesc la viața de până acum,
parcă nu mai e viața mea.
E criza vârstei mijlocii. Atâta tot.
Tot eu sunt.
Ți-am lăsat trei mesaje. Sună-mă!
Mi se întâmplă ceva și numai tu îți poți da seama ce.
Am pus munca înaintea familiei.
Acum mănânc cereale la cină și un străin răspunde la telefonul soției mele.
Asta nu e viață.
Ce am câștigat?
O busolă.
O busolă stricată.
Nu poți schimba trecutul. Nu e bine.
Dacă vrei să schimbi ceva…
Doar atât!
M-am întors la circ. Acum 14 ani! Atunci a început!
Eu sunt motivul pentru care te-ai îndrăgostit!
Asta este misiunea mea.
Trebuie să mă întorc în timp și să repar greșelile pe care le-am făcut.
Dar, Hiro, ești pe moarte.
Și încă nu-ți poți controla puterea.
Dacă aș aranja să nu mai fii interesantă pentru Danko?
- De ce ai face asta pentru mine? - Poate căutam amândoi mântuirea.
Îmi vreau viața înapoi.
Să mă întorc la martini cu mere și lobbyiști bogați.
CAPITOLUL TREI "ACCEPTARE"
Scuzați-mă.
Tracy, ești chiar tu?
Bună ziua, dle guvernator.
M-am întors.
Hiro, vreau să vorbesc ceva cu tine.
Ce am mai făcut acum?
Nimic. Voiam doar să vorbim.
Noi doi n-am fost apropiați, Hiro.
Am luat mereu viața mai în serios decât tine.
- Tu ești mereu… - Neserios?
Exact.
Suntem însă adulți și a venit momentul unei schimbări.
Suntem ultimii din neamul Nakamura.
De ce îmi zici asta acum?
Pentru că…
Eu și Ando ne căsătorim!
Așa de repede?
Cum adică? Suntem împreună din liceu.
Da… Desigur.
Felicitări!
Mă bucur pentru voi.
Aș fi onorată dacă m-ai conduce la altar la nuntă.
Și eu aș fi onorat.
Ando! Am o veste bună!
Hiro a acceptat!
I-ai zis lui Kimiko că o conduci la altar?
Da. Îmi rămâi dator.
Nunta e peste un an.
N-o să mai fii aici.
Poate o să fii
plecat.
Mi-am amintit.
că am găsit o nouă idee pentru ultima dorință!
Lasă lista, Hiro.
Nu!
Trebuie să repar toate greșelile pe care le-am comis!
Este misiunea mea!
Ai o misiune, dar nu ai controlul misiunii.
Dacă mai mergi prin timp o să mori.
Hiro, acceptă realitatea.
Ești pe moarte.
E momentul să-i spui adevărul lui Kimiko.
E Sună un Erou.
Sună un Erou. Cum vă putem salva azi?
Mă numesc Tadashi.
Sunt pe strada Kaminaka, nr. 614, pe acoperiș.
O să mă arunc.
Strada Kaminaka, nr. 614.
E chiar aici! Vin imediat!
Tu rămâi aici. Vin imediat!
Nu sări!
M-ai speriat de moarte!
Îmi cer scuze.
Am venit să te salvez!
E prea târziu pentru gesturi eroice.
Viața mea s-a sfârșit.
Și de ce ai sunat?
Pentru că
am nevoie de un martor.
Ca lumea să știe de ce n-o să mai fiu.
Te știu! Lucrezi la contabilitate.
Nu mai lucrez.
Am fost concediat acum o lună.
Și atunci de ce ești aici?
M-am strecurat în clădire.
Îmi era rușine să spun cuiva adevărul.
În fiecare dimineață mă trezesc, mă îmbrac
și mă fac că mă duc la serviciu.
Nu e rușinos să pierzi o slujbă.
La mine e. M-au concediat pentru comportament inadecvat.
Ce ai făcut?
Cred că totul a început anul trecut, la petrecerea de final de an.
Am băut prea mult sake și m-am trezit lângă copiatorul de la etajul 6.
Și
mi-am copiat…
Fundul?
Nu e mare lucru.
Eu am făcut niște lucruri…
Când familia a auzit că am fost concediat,
le-a crăpat obrazul de rușine.
Dacă aș putea merge în timp ca să-ți îndrept greșeala?
E imposibil.
Pa!
Stai! Te pot ajuta!
Nathan.
Mamă.
Ce te aduce la Washington?
- Îți golești garajul? - Exact asta fac.
Vino să vezi.
Exact ce a recomandat medicul, o cură de amintiri.
Ziceai că te gândeai la viața ta și aveai senzația că nu e a ta.
Nathan, asta este viața ta.
Mamă, nu era nevoie să faci asta.
Nu recunosc nimic din toate astea.
Ba da. Hai, ia ceva de aici.
Mamă, serios, trebuie să…
Poftim!
Era jucăria ta preferată.
Unchiul Tim mi l-a cumpărat.
Când am fost atunci pe litoral. Stăteam pe bancheta din spate.
Atunci ai decis că vrei să fii pilot de vânătoare.
Ții minte?
Da, de parcă ar fi fost ieri.
La propriu.
S-a întâmplat ceva, Nathan?
Nu, totul e bine.
Ce s-a întâmplat cu tine?
Parcă ai dispărut de pe fața pământului.
Din cauza familiei.
O problemă de familie.
A fost complicat și dramatic.
Dar a trecut.
Și te-ai întors.
M-am întors. Și îmi caut de lucru.
Ba nu mai cauți.
Am nevoie de tine în New York. Dacă vrei și tu.
Ar fi o neghiobie să refuz.
Perfect!
Ce se întâmplă?
M-ai putea ajuta să trec niște legi printr-un câmp minat.
Să fentezi niște reguli, să-i vrăjești pe cei care le fac.
E ce știi tu să faci, Trace.
- Nu, iubito? - Nicio problemă, dle guvernator.
Ia cina cu mine, diseară.
Discutăm detaliile.
Mă bucur să văd că s-a întors tigroaica mea.
ÎNȚELEGERE DE DIVORȚ
- Peter? - Noah, ai un minut?
Sigur. Intră!
Credeam că nu vrei să ai de-a face cu mine.
Vreau să-ți arăt ceva.
- E un antebraț frumos. - Nu.
A avut un tatuaj.
- Aici. L-am remarcat aseară. - Un tatuaj surpriză?
Nu, o busolă. Ca aia pe care ai scos-o din cutia de valori.
Un tatuaj cu busolă surpriză.
Știu încotro bați. Dar nu delirez, chiar a fost acolo.
- Speram că o să mă ajuți. - Nu știu. Și ce să facem?
Îl căutăm pe tipul ăla rapid și cu cuțite
și descoperim o vastă conspirație?
Nu neapărat. Vrei să te taie din nou?
Nu.
Asta ziceam. Nu sunt făcut pentru asta.
- Asta e totul. - Am înțeles.
Și atunci ce caut aici?
- Scuze de deranj, Noah. - Nu e niciun deranj. Oricând vrei.
- Claire. - Ce-i cu tine aici?
Aveam ceva să-l întreb pe tatăl tău, să-mi lămuresc niște lucruri.
Trebuie să plec, să ajung la serviciu în zece minute.
Zece minute? Trăiești în New York.
- Vreo putere nouă? - Întreabă-l pe tatăl tău.
Era vorba
să ieșim la pescuit.
Nu contează și oricum a trecut. Vrei ceva de mâncare?
Un castron cu cereale?
Ando! Am o veste bună!
Hiro a acceptat!
I-ai zis lui Kimiko că o conduci la altar?
Ce?
Da?
Ce ai pe față?
Toner.
- L-ai văzut pe Tadashi? - Tadashi?
Eu îți vorbeam despre ceva important.
- Cine e Tadashi? - Nu e important.
Ce e important e că m-am întors în timp.
L-am împiedicat pe Tadashi să-și copieze fundul.
Acum s-a întors la lucru.
Nu mai e pe acoperiș.
- Mă duc să văd ce face. - Stai!
Trebuie să accepți realitatea, Hiro.
E momentul să-i spui adevărul lui Kimiko.
E Sună un Erou!
Sună un Erou. Cum vă putem salva azi?
Mă numesc Tadashi.
Sunt pe strada Kaminaka, nr. 614, pe acoperiș.
O să mă arunc.
Tadashi?
Nu sări.
M-ai speriat de moarte.
Îmi cer scuze.
Mi-am făcut de rușine familia.
Viața mea s-a sfârșit.
Nu! Nu ar trebui să se repete!
Doar am reparat-o!
Cum adică?
Zi-mi ce s-a întâmplat.
Totul a început când am făcut o anumită fotocopie.
Dar nu ai făcut-o.
Am fost la petrecerea de sfârșit de an.
N-a fost atunci.
A fost de Ziua Împăratului.
Adică ți-ai copiat fundul oricum?
De ce ai face asta?
Ce vorbești tu acolo?
A fost umilitor! Și e doar vârful aisbergului.
Știu. Lasă-mă să te ajut.
E prea târziu pentru gesturi eroice.
Pa!
Stai! Te pot ajuta!
Val, înainte să faci raportul.
- Tipul n-a spus că e diabetic. - Pete!
- Ți-am lăsat trei mesaje. - Îmi pare rău!
- Am treabă. Ești bine? - Da. Trebuie să vorbim.
- Poate aștepta? - Cinci minute.
Deci care e treaba?
Mamă!
- De când? - De câteva zile.
Sunt un briceag elvețian al superputerilor.
O putere nouă pe zi.
E chestie de familie.
- Dar mai e ceva. - Ce?
Văd chestii, Peter.
Amintiri. Imagini.
Amintiri, dar nu sunt ale mele. Sau nu chiar.
Ating ceva și…
Mi-e frică rău de tot.
Am citit despre asta. Se cheamă psihometrie.
Ceva de genul că poți vedea istoria unui obiect,
unde a fost, prin ce a trecut.
Deci ceea ce văd e adevărat?
Posibil. Nu știu, de ce? Ce vezi?
- O știi pe Kelly Houston? - Kelly Houston.
Înainte sau după ce ți-a frânt inima?
Nu cred că a plecat, Pete. Nu cred.
Am atins o șapcă veche și am fost inundat de imagini cu mine și cu ea,
într-o piscină.
Știu cum sună.
Dar era moartă și era sânge peste tot.
- Crezi că a fost ucisă? - Nu știu.
Dar dacă e adevărat ce văd, da.
- Tu ce ai face? - Trebuie să afli adevărul.
Du-te la ea. Mama ei trăiește, nu?
- Millie? Da. - Bun.
Vrei să vin cu tine?
Nu. E problema mea.
O să o rezolv eu.
Spune-mi adevărul, Claire.
De ce ai venit? Mă verifici?
Nu. Ce, o fată nu poate veni la tatăl ei neanunțată?
Îmi fac griji.
De când mama a murit, iar compania nu mai e,
pare că nu mai ai niciun plan.
- Tu aveai mereu un plan. - Sunt bine.
Sună neconvingător.
Trăiești cu cereale și mâncare japoneză.
Ai dreptate. Diseară comand mâncare italienească.
- Ce zici de un serviciu? - Ce să zic?
Știu că economia nu merge bine, dar sigur găsești ceva.
Talentele mele nu se caută.
Nu e adevărat.
Ai lucrat la Primatech Papers peste 20 de ani.
Timp în care mi-am mințit familia, am spart uși, am arestat…
În schimb ai abilități sociale.
Uite.
Vânzător de lemne.
Minimum cinci ani experiență în vânzări.
Știi că era doar o acoperire, nu? Nu am vândut nimic niciodată.
Da, dar nu trebuie să spui asta.
Să zicem că vrei să te angajezi
și eu îți iau ție interviu.
Chiar trebuie să…
Spuneți-mi, dle Bennet,
care credeți că e punctul dv. forte ca om de vânzări?
Dacă cineva nu vrea să cumpere, îl împușc.
Nathan Petrelli.
- Millie. - Bună.
Ce e cu tine aici?
Mă gândeam la Kelly. Eram prin zonă.
- M-am gândit să vin să te salut. - Asta cere ceva de băut.
- Ce vrei să bei? - Nimic, mulțumesc.
Ia loc, Nathan.
Mulțumesc.
Nimeni nu vorbește cu mine despre Kelly.
Își închipuie că e un subiect sensibil.
Numai că eu sunt o femeie puternică.
Deci?
Mă uitam prin niște lucruri vechi și am început să mă gândesc la Kelly.
Mă întrebam dacă…
Dacă a dat de veste?
Mi-ar fi plăcut să pot spune că da.
Să fi zis că în tot acest timp ea a trăit în sudul Franței.
Că a devenit artistă.
Că are o fiică pe nume Francoise.
Te-ai întrebat vreodată dacă poate nu a fugit?
Ca să fiu sinceră, într-o vreme
mă gândeam că poate știi mai multe decât zici.
Noi eram plecați în acel weekend, dar tu erai în oraș, Nathan.
Și știu că te vedeai cu Kelly.
Nu i-am zis mamei tale, dar am angajat un detectiv particular.
A reieșit că erai nevinovat.
Kelly, în schimb, și-a folosit cardul de credit
ca să cumpere un bilet până la Heathrow, în Londra,
unde și-a scos bagajul și de atunci nu se mai știe nimic de ea.
Crezi că e posibil să se fi întâmplat altceva?
Crede-mă, m-am gândit la ziua aia până am amețit.
Kelly era încăpățânată și aprigă, și plină de ea însăși.
În plus, nici eu nu am fost
cea mai grijulie mamă.
Nu mă mir că a fugit.
Am programare la cosmetică.
- Nu vreau să întârzii. - Înțeleg.
- Nu te mai conduc. - Sigur.
Poftim!
- Am scos marfa aia bună. - Deja am băut prea mult.
Mama m-ar ucide dacă ar afla.
Nu are de unde să afle.
Ai dreptate.
Știi, ai mei nu se întorc până luni.
- E o invitație? - Vrei să fie?
Nu știu. Ai băut. N-aș vrea să profit de situație.
Nu mai fi așa de sfios.
O vrei, Nathan? Vino s-o iei.
Hai, Nathan!
Vino s-o iei!
- Aș zice să mi-o dai. - Vino s-o iei.
- Dă-mi-o! - Nu.
Nu!
Ai vrut să mă vezi?
M-a sunat Millie.
Chardonnay.
A zis că ai fost la ea și i-ai pus întrebări despre Kelly.
Tu ai idee ce efecte au amintirile tale
asupra acelei biete femei? Mulțumesc.
Kelly nu a dispărut.
A murit.
Am fost de față. Vreau să aflu de ce nu-mi amintesc nimic.
De unde să știu eu?
De câte ori e ceva îngropat undeva,
te găsesc acolo cu o lopată în mână.
Să compui felicitări de Ziua Mamei.
O să aflu ce s-a întâmplat, într-un fel sau…
Bine. Eu m-am ocupat.
Nu e nevoie să știi detaliile.
Te-ai asigurat că nu voi afla nimic.
Erai beat și neghiob, așa că m-am ocupat eu de totul.
Haitianul ți-a șters memoria.
Am scăpat de cadavru. Am cumpărat bilet pentru Londra.
- A fost un accident. - Nu așa părea, dragule.
Ce ai fi vrut să fac?
Moartea ei ți-ar fi distrus viața.
Aștept partea care arată cum a fost asta o faptă bună.
Am ales să-mi protejez fiul.
Vrei să mă acuzi? N-ai decât, am fost acuzată pentru mai puțin.
Dar te rog, Nathan, nu-ți distruge viața pentru asta.
Și o lași pe Millie să creadă că fiica ei a fugit pentru că ea a fost o mamă rea?
Da. Millie s-a împăcat cu asta.
Îți sugerez să faci și tu la fel.
Ținem legătura.
Ai uitat ceva?
Trebuie să-ți zic ceva, Millie, și nu știu cum s-o fac.
Ai pățit ceva, Nathan?
Nu pot să-ți spun de unde știu.
- Și nu cred că ar trebui. - Despre ce vorbești?
Spune-mi!
Kelly nu a fugit. A murit.
Am fost de față. A fost un accident.
A fost vina mea.
- A luat un avion. - Nu a existat niciun bilet.
A murit, Millie.
Și totul a fost mușamalizat de…
familia mea.
Ce fel de joc bolnav și dement e ăsta?
Încerc să-ți spun, măcar o dată, adevărul.
Ar fi bine să pleci.
Te rog!
Pleacă!
Îmi pare rău.
Nu mi-ai răspuns. Punctul tău forte.
Punctul forte. Trebuie să spun că, mai presus de orice,
sunt dedicat companiei.
Nu poți găsi pe cineva mai dedicat
serviciului ăstuia decât mine.
Vezi? E perfect! Ce companie nu te-ar angaja?
Da. Am mari abilități sociale.
Ce s-a întâmplat?
Nu știu. Cum să zic, e cam trist
când te uiți în urmă și vezi că nu e nimic deosebit în viața ta.
Cum adică? Toată viața ai încercat să ajuți oamenii.
Oare? Pentru că nu văd decât durere.
I-am împușcat, i-am arestat, le-am pus cătușe, le-am șters memoria.
Dar nu îmi amintesc să fi ajutat vreodată
pe cineva.
Nu e adevărat.
- Ai ajutat multă lume. - Da? Zi-mi unul.
Pe mine.
Viața se schimbă. Cu toții ne schimbăm.
Uneori trebuie să-ți amintești cine ai fost
ca să-ți dai seama cine vrei să fii.
De ce mi se pare deodată că tu ești părintele și eu copilul?
- Facem cu schimbul. - Da.
Deci… nu vrei să vinzi lemn.
Nu, nici gând.
Ando! Am o veste bună!
Hiro a acceptat!
I-ai zis lui Kimiko că o conduci la altar?
Nu acum, Ando. Sunt epuizat.
Hiro, nunta e peste un an.
Știu!
De ce ai tuș pe tine și pe haine? Unde ai fost?
Am mers în timp.
Încerc să-i salvez viața lui Tadashi.
Dar cum mă întorc, cum o face din nou.
Tadashi?
Tipul cu faza cu fundul?
Da.
Hiro, eviți problema.
Trebuie să accepți realitatea.
E momentul să-i spui adevărul lui Kimiko.
Răspund eu.
Tadashi? Ești pe acoperiș?
Vin imediat.
Unde te duci? Cum rămâne cu Kimiko?
Hiro.
Când familia a auzit că am fost concediat,
le-a crăpat obrazul de rușine.
Știu.
Da? De unde?
Am încercat să te ajut. De multe ori.
Dar nu merge nimic.
Faci mereu aceeași greșeală.
Eu de ce nu îmi amintesc de asta?
Nu contează.
Cred că e timpul să înfruntăm amândoi adevărul.
Adevărul? La ce te referi?
În primul rând, cred că-ți urăști rău serviciul.
Nimeni nu-și copiază fundul în 47 de feluri diferite
fără să vrea să fie dat afară!
Sfatul meu: găsește o ocupație care îți place.
Ca să n-o mai simți ca pe o muncă.
Poate că așa e.
Am simțit mereu că pot face mai mult în viață.
În al doilea rând, viața e un dar.
Prețios și scurt.
Nu îl risipești sărind de pe clădire.
Ce te face pe tine așa un expert?
Faptul că
sunt pe moarte.
- Nu-i adevărat. Aș fi auzit. - Am ținut secret.
Ceea ce mă aduce la al treilea punct.
Să nu ai secrete. Nu față de cei dragi.
Mai ales față de familie.
Cred că e timpul să acceptăm amândoi adevărul.
Și dacă nu sunt pregătit?
O să fii bine, Tadashi.
Doar adu-ți aminte.
Ai un prieten care te va aștepta mereu în paradis.
Tu ești prietenul meu?
Da.
Mulțumesc, Hiro.
Hiro.
Ai avut dreptate, prietene.
A venit momentul pentru acceptare.
Trebuie să-i spun adevărul lui Kimiko.
- Ești sigur? - Da.
Hiro, unde ai fost?
Pe acoperiș. Am avut o revelație.
Trebuie să-ți spun ceva.
Ce se întâmplă?
Am multe lucruri să-ți spun, Kimiko.
Sper doar
să am timp să ți le spun pe toate.
Nu înțeleg.
Îmi pare rău.
Ando!
Hiro!
Ești bine?
…bine.
Ceva nu e bine! Cheamă o ambulanță!
Ce surpriză să te văd aici!
- Sunt așa de previzibil? - Locuiești la etaj.
- Ce mai faci? - Bine.
Ce te aduce în cartierul meu?
Lucrez pentru guvernatorul Malden.
Ce rapid! Foarte bine.
Sărbătorim! Îți iau un rulou cu ton.
Nu mi-e foame.
De ce ai venit?
Nu știu.
Ți-ai recăpătat viața, Tracy, doar asta ai vrut.
Am impresia că lipsește ceva.
Îmi trebuie o schimbare.
Păi lucrezi la guvern.
E un început bun.
Malden nu vrea să ajute oamenii.
- Dă-ți demisia. - Nu pot.
- Știi câți ar ucide pentru serviciul meu? - Viața e mereu în schimbare, Tracy.
Trebuie să ne schimbăm și noi. Poate nu te poți duce acasă.
Poate trebuie să-ți amintești cine ai fost ca să știi cine vrei să fii.
Trebuie să plec.
Iau cina cu Malden și nu pot întârzia.
Dar mulțumesc pentru sfat.
Cu plăcere!
Nici nu știi ce bine îmi pare că te-ai întors, Trace.
Mi-ai lipsit.
- E bine să lipsești cuiva. - Da.
Tot Cosmo îți place? Un Cosmo, te rog.
Uită-te la noi. Ca în vremurile bune.
Cam așa ceva.
Serviciul ăsta
aș vrea să fie mai mult.
Vreau să fac planuri, să ajut oamenii care nu se pot ajuta siguri.
Ai trecut direct la subiect.
Vreau un serviciu în care să pot face ceva pentru oameni.
Nu trebuie să te chinuiești să mă impresionezi.
Amândoi știm la ce te pricepi tu.
Uite cum facem.
De ce nu sărim peste cină?
Hai să mergem sus.
Ne facem fericiți unul pe celălalt.
Ca în vremurile bune.
Mă scuzi o clipă?
Sigur. Să nu stai mult!
Doamne!
Poftim!
Totul bine, iubito?
Nu.
Nimic nu e bine.
Nu înțeleg.
Nici nu mă așteptam.
Bună ziua. Vreau să vorbesc cu cineva de la Omoruri.
Da, aștept.
Te-am tot căutat. S-a întâmplat ceva?
Te gândești la ceva.
La cei pe care îi aduce Samuel în familie?
Crezi că mai aducea vreunul dacă mai trăia Joseph?
Nu știu.
Era fratele lui. Are dreptul să se răzbune.
- Indiferent de ce înseamnă pentru noi? - Îți zic eu ce înseamnă.
Eu am rămas cu deciziile în familia asta.
Eu sunt…
cel care hotărăște unde mergem.
Stăteam și noi de vorbă.
Vino cu mine!
Trebuie să găsim altul.
CIRCUL SULLIVAN BROS.
Mie poți să-mi spui orice.
Bineînțeles.
Dacă îți spune cineva că e nemulțumit de mine
sau dacă tu ești nemulțumită…
Nu sunt nemulțumită.
Bun.
Ce faci? De ce mi-l arăți?
Îți arăt ce ai nevoie să vezi.
De ce să-l văd pe Bennet? S-a pensionat. Nu mai e interesat de noi.
E posibil să se fi răzgândit.
THE JOURNAL „BUSOLA CARE A SCHIMBAT LUMEA”
Nathan părea
foarte confuz.
Am vrut să fiu sigură că am auzit și varianta lui.
A fost supărător, ca să nu zic mai mult.
Nathan a fost întotdeauna teatral.
Din cauza asta a și fost atras de politică.
Ce anume ți-a zis?
Mă simt prost să-ți spun.
Nu, te rog. E fiul meu. Trebuie să știu.
A zis de Kelly că e moartă. Că era cu ea când a murit.
I-am zis că și-a cumpărat bilet, a luat avionul, dusă a fost.
Millie, îmi pare rău că te-a deranjat cu asta.
Nathan… n-a fost în apele lui în ultima vreme.
Știi că țin la Nathan.
Îmi cer scuze pentru purtarea lui.
Nimeni nu ar trebui să simtă de două ori durerea aia.
Îți spun cu sinceritate
că nu îmi mai pasă.
Sper că fiica mea e fericită.
Cred că mai împăcată de atât nu pot fi.
Mă scuzi o clipă?
- Alo? - Coletul a fost livrat.
Minunat. Mulțumesc mult.
Ceva important?
- Deloc. - Bine.
Unde rămăseserăm?
- Împăcată. - Exact. Pentru împăcare.
Pentru împăcare.
VA URMA…
Subtitrarea: Ovidiu Vitan