Din episoadele anterioare…
Am găsit un înlocuitor pentru Joseph.
- Cum arăt? - Ca oricine altcineva.
- Nu te-am mai văzut. - M-ai salvat din autobuzul 424.
După accidentul de pe Lexington.
De ce te-ai făcut paramedic?
Voiam să salvez vieți, nu să mă uit cum se sting.
Ești cum speram să fii.
Bună! Am nevoie de un dosar.
Ce asculți?
Vorbesc singur.
Serios, ce ești? Vampir? Extraterestru?
Un experiment ciudat al guvernului?
Am văzut o fată pe YouTube.
S-a născut cu o genă care o face să nu simtă durerea.
Nu i-am spus. A aflat singură.
Gretchen nu e dușmanul.
E doar o fată. Și e singura mea prietenă!
Eu am greșit, eu o repar.
M-am săturat să păstrez secretul ăsta.
Vrei să fii colega mea de cameră?
- Pentru încheiere. - Pentru încheiere.
Ai băut prea mult?
La pământ! Mâinile la ceafă!
Jos! Acum!
CAPITOLUL PATRU „ORBIRE ISTERICĂ”
Ai grijă în spate!
- Ai grijă în spate, Lydia. - Mai ai nevoie de ceva?
Gofrele cu afine de neegalat ale dnei Comey.
Asta e partea mea preferată din zi.
E plină de posibilități.
Înainte ca sabotorii inevitabili să vină să ne caute.
Dar mai mult decât orice
contează că sunt cu voi.
Știu că rugăciunea se face la cină, dar, în fiecare dimineață,
le mulțumesc cerului și pământului
pentru familia noastră.
Din păcate, moartea lui Joseph ne-a lăsat un scaun gol, un cerc incomplet.
Cred că suntem pe cale să rezolvăm asta.
Sunt miei rătăciți acolo.
Sunt ca noi, dar se ascund. Sunt singuri.
Se prefac că sunt ceea ce nu sunt.
E trist, jalnic.
Au nevoie disperată de ceea ce avem noi.
Înțelegere, iubire necondiționată, familie, încredere.
Cum putem să refuzăm cuiva asta?
E o zi importantă pentru noi, pentru familie.
Și pentru unul dintre ei.
Până la sfârșitul zilei,
vom avea toate scaunele ocupate.
Mâncați!
Trebuie să întreb, de ce zâmbești cu gura până la urechi?
Asta.
E tare.
- Să bei lapte cu ciocolată? - Nu. Eu, la facultate.
În sala de mese, cu noua mea colegă de cameră.
Fără lunetiști, fără criminali în serie pe urmele mele.
E o schimbare bine-venită.
Da. Plictiseala poate fi palpitantă.
Mereu mi-am dorit o viață normală și în sfârșit o am.
Nu mă înțelege greșit, laptele cu ciocolată e grozav.
Dar aici, acum, posibilitățile sunt nelimitate.
Pot să fiu oricine.
Claire Bennet.
Nu poți evita destinul.
Sunt Becky Taylor, frăția Psi Alfa.
Frăția mamei tale, Sandra.
- Mama ta a fost într-o frăție? - Absolut!
- Bună, Becky! - Bună!
Te avem pe o listă de urmași. Dar nu ne-ai scris referitor la înscriere.
Nu cred că sunt bună pentru o frăție.
Nici eu nu am fost.
Recrutarea începe azi, la casa frăției.
Vino să cunoști fetele. Nicio obligație.
- Da. - Da.
- De ce nu? - O să refuze.
Minunat. Ne vedem acolo.
Mersi!
Nu despre asta vorbeam? Posibilități?
Mama încă mai e prietenă cu fostele colege.
Sunt doar un ajutor pentru cei care nu își pot face prieteni.
A spus fără obligații.
Ce se poate întâmpla?
Te vor izola, îndoctrina și o să îți pierzi personalitatea.
Bine. Și dacă nu mă duc singură?
Da… Nu!
- În niciun caz. - Te rog!
Te rog mult! O sa fiu prietena ta cea mai bună.
Pun și un lapte cu ciocolată.
Ce ar purta Gretchen Grețoasa la așa ceva?
SECȚIA DE POLIȚIE ORAȘUL BALTIMORE
Dle căpitan Lubbock, sunt dr. Gibson. Madeline.
- Unde e dr. Verheiden? - A ieșit la pensie.
Ești nouă?
Am fost stagiara dlui Verheiden la UA trei ani.
- Specializată în psihopatie, narcisism… - Câte consultații criminale ai făcut?
Incluzând-o pe aceasta?
Deci cine e?
Habar nu avem. Și nici el.
L-am găsit plin de noroi și sânge.
Cu găuri de glonț în haină.
Nu știe cum îl cheamă, ce zi e…
- Amnezia poate să fie complicată. - O să fiu direct, Madeline.
Ia-ți ștampila și declară-l nebun.
Nu ne dau ștampile.
Vreau să vorbesc cu el.
Bună!
Sunt dr. Gibson.
O să te ajut. Poți să-mi spui cum te cheamă?
- Eu… - Numai așa face.
- Pornește și se oprește. - Mai mult se oprește.
Ce crezi?
Poate fi afazie.
Ce?
Traumatismele pot provoca leziuni ale creierului.
Așa l-am găsit.
- Îmi poți spune ce ți s-a întâmplat? - Eram…
Eram în…
în pădure…
pierdut.
Apoi…
Nu te grăbi!
…mergeam.
Iar acum sunt aici, în camera asta…
în camera asta mică și nu pot…
Dle căpitan, îi puteți scoate cătușele?
Nu.
Nu stau în aceeași cameră cu nebunii fără să-i leg.
Îmi lăsați cheile, înainte să ieșiți?
Hai să te speli. Îți caut niște haine.
Poate și ceva de băut.
O să te ajut cât de mult pot.
Să îți amintești cine ești. Să unești punctele.
Promit.
Emma, voiam să vorbim despre ce s-a întâmplat ieri.
Încă mai vezi lucruri? Culori?
M-am tot gândit la asta.
Tot crezi că e sinestezie.
Că văd sunetele ca pe culori?
Am o altă teorie, tulburarea de conversie.
- Înainte i se spunea… - „Orbire isterică”.
Crezi că înnebunesc.
Cred că rolul ăsta de fată de la îndosariere îți face rău.
Urmărești cu atâta atenție toți pacienții pe care îi ai?
Doar pe cei care se întâmplă să fie fiica mea.
Începe să mă afecteze faptul că mă concentrez atât pe muncă.
Mi s-a spus în repetate rânduri
că evit conexiunea emoțională.
Poftim, mamă.
Mamă, ai grijă, e fierbinte.
Iată, încerc să mă conectez.
Începând cu familia mea.
Măcar cu partea care a venit.
L-ai sunat pe Nathan, da?
Da, de câteva ori, mamă.
- Mă gândeam… - Ai vorbit doar cu asistenta?
Acea Elizabeth e o gaură neagră a mesajelor telefonice.
Ne putem concentra asupra mea câteva momente, mamă?
Știi măcar cu ce mă ocup?
Da, te ascunzi aici.
Îndosariezi chestii. Îți irosești mintea aia sclipitoare.
E înjositor pentru cei care îndosariază.
Fii serioasă!
Sunt serioasă.
Când o să ai nevoie de aceste dosare
să nu fii surprinsă dacă o să dispară.
M-am făcut paramedic
ca să salvez cât mai mulți oameni și să umplu golul, dar…
Mamă?
Da.
Da, ai dreptate.
Nathan o să fie bine.
Hai să…
Continuă ce spuneai. Ia-o de la început!
- Nu o iau de la început. - Parcă era important.
M-am întâlnit cu medicul-șef Kaufman.
A zis că poți să reîncepi rezidențiatul dacă vrei.
Mereu a fost de părere că ai fi un doctor minunat.
Nu mai pot vorbi despre asta, bine?
Au trecut șase ani.
E timpul să nu te mai învinovățești pentru moartea lui Christopher.
Trebuie să lași doliul și să îți refaci viața, Emma.
Nu sunt în doliu, sunt…
Nu mă ascund! Nimic!
Emma!
Trebuie să plec.
Mă duc la muncă.
Eu o să mai rămân puțin.
- Bine. - Poate că Nathan doar întârzie.
- Mă bucur că te-am văzut. - Da.
Hei!
Da.
- Muncești prea mult. Știi asta. - Da.
Pa.
Și, din 1924, a fost responsabilitatea noastră să umplem casa…
Am întârziat.
…cu fete de o calitate și integritate ireproșabile.
Asta, desigur, vă implică și pe voi.
Abia așteptăm să vă cunoaștem pe fiecare în parte.
Iar aici ajungem la partea mea preferată din procesul de selecție.
S-D-P-C-P-M.
Speed-dating-pentru-cunoașterea posibilelor-membre.
Bine.
Toate fetele din dreapta către scaunele din dreapta.
Toate fetele din stânga, către stânga.
- Să o rupem la fugă? - Nu. Asta fac fetele normale, nu?
Serios?
Cel mai înfricoșător lucru din viață? Asta se pune?
Mama crește căței de concurs.
Un singur cățel de concurs. Nu am iubit.
Tata lucrează cu acte. La guvern.
Adică e mai mult o serie de…
Nu am iubit.
Hobby-uri?
- Ai fost majoretă, nu? - De unde știi?
Mi-a zis Gretchen.
Serios?
Deci amândouă locuiți în Texas?
Ultima rundă! Profitați la maximum!
Claire, parcă te cunosc deja.
Lasă-mă să ghicesc. Gretchen?
E tare faină.
E foarte…
tăioasă.
Da.
Ești bine?
Adică aproape ai…
Ești bine?
Așteaptă o secundă.
Stai puțin!
Ești bine? Era să te lovească…
A fost… Era să dea peste tine.
Cu plăcere.
Haide!
Dă-mi aia, te rog!
Cine e? Noul membru al familiei?
Ce-ți pasă?
Te-ai folosit de corpul meu să îi găsești.
E Petrelli?
Nakamura?
Tipa aia, Strauss? Studenta?
- Claire Bennet. - Ea e?
Habar nu ai, nu?
Nu.
Dar simt ceva.
În oase, în pământ.
Dar nu s-a așezat încă praful.
E riscant
să ne faci promisiuni pe baza unei presimțiri.
Înțeleg riscurile, dar răsplata măririi familiei noastre merită riscul.
Avem mulți veri acolo.
O mulțime de candidați.
Multe semințe plantate.
Dar care încolțește prima?
Va trebui să așteptăm și să vedem.
Mi-ai văzut puloverul alb? Are volane și…
arată exact așa.
Da, pot să-l împrumut?
Da.
Sigur.
Ești sigură? Pari cam iritată. Pot să îl dau jos.
Nu fi ridicolă. Îți stă bine.
Super! Mersi!
Mă duc până la toaletă și apoi trebuie să plecăm.
CLAIRE BENNET CLAIRE DOAR SOCIALIZEAZĂ
FOTOGRAFIILE LUI CLAIRE BENNET
LICEUL COSTA VERDE
MAJORETĂ UCISĂ
FIZICA APLICATĂ A TRAIECTORIEI
PÂNĂ CÂND MOARTEA NE VA DESPĂRȚI O EXAMINARE DETALIATĂ A CRIMEI-SUICID
Chiar acum mergem acolo.
Ne vedem imediat.
Gata?
- Ești bine? - Da.
Ia-o înainte și te prind din urmă.
Nu, te aștept.
Nu. E un eveniment de socializare, nu?
Cu persoane pe care nu le cunoaștem.
Pe tine te cunosc deja. Știi ce zic?
Corect.
Sunt un maestru al socializării.
Ne vedem acolo.
E incredibil.
Ce e?
Ceai.
Nu ai mai băut ceai?
Nu am mai băut nimic.
Mi se pare…
Mi se pare nou.
De parcă…
simt totul pentru prima oară.
Fierbinte.
Iar asta…
e rece.
Parcă…
Știu lucrurile astea, cuvintele, senzațiile.
Dar sunt…
Nu le pot lega. Îmi scapă din minte.
Sunt acolo, iar apoi dispar. Se duc. E…
Înfricoșător?
Foarte.
Dar și…
frumos cumva.
Totul este…
copleșitor de frumos.
Jamais vu.
Opusul luidéjà vu.
E normal în caz de convulsii sau amnezie disociativă.
O veste bună.
Cum așa?
Cred că ți s-a întâmplat ceva traumatizant și ai șters tot din minte.
Înseamnă că eu-ul tău e încă acolo
undeva.
Să încercăm un exercițiu de memorie.
Vreau să închizi ochii și să îmi spui primul lucru pe care îl vezi.
Nimic, totul e negru.
Relaxează-te și fii tu însuți.
Ticăitul acela îmi distrage atenția.
Cum adică?
Ceasul de perete și cel de la mâna ta…
Nu sunt sincronizate.
Ticăitul diferă, sincronizarea e diferită. Unul e mult mai rapid.
Ceasul meu o ia înainte de ani buni. Tot zic că îl repar.
Dar cum…
Ai auzit asta?
Ticăitul ăsta e un semn bun. E subconștientul tău.
Probabil e un indiciu către trecutul tău. Să mai încercăm!
Puteți veni în hol?
Vin imediat.
Bine?
I-am găsit amprentele în AFIS. L-am identificat.
Nu-mi vine să cred
Brusc sunt în al nouălea cer
Trebuia să fie altcineva
Crezi sau nu, eu plutesc
Nu am crezut că pot fi așa liber
Zburând pe o aripă și pe o rugăciune
Cine să fie?
Crezi sau nu, sunt doar eu
Exact ca lumina unui răsărit
S-a întâmplat dintr-o dată
M-a scos din visarea în care eram
Făcându-mi dorințele să se împlinească
Culori.
Și tu le-ai văzut?
Nu poți…
Ești surdă?
Citești pe buze?
În regulă. Cred că ți-am luat puterea pe stradă.
Puterea?
E ceva nou pentru tine?
Bine…
Există oameni ca noi care au puteri.
Pot zbura,
se pot teleporta, pot citi gânduri.
Uneori înțeleg greșit.
Ai putea…
ZBOR TELEPORTARE
E absurd.
Da?
Incredibil, nu?
De ce eu? De ce acum?
Asta nu știu.
Poate luăm prânzul împreună mâine.
Să îi dăm de cap.
Te scoatem din birou.
Îmi place în birou.
- Nu am vrut să spun… - E în regulă.
Claire.
- Bună! - Bună!
Mă bucur că te-ai întors. M-am temut că nu vii.
Nu, deloc. Mă simt bine aici. Mi-a făcut plăcere să le cunosc pe fete.
E bine să îmi extind diagrama socială Venn cu mai multe cercuri.
De ce să te oprești acum?
Kara.
Claire Bennet, Kara Hayback.
- Cred că ne-am cunoscut la S-D-P-C… - Așa e!
Știți că amândouă ați fost majorete?
- Și tu? - Eram înflăcărată, da.
De ce ai renunțat?
Știu că sună aiurea, dar nu îmi plăcea partea cu încurajarea.
Nu suna aiurea deloc. Îmi plăceau excursiile și vânzările.
Și mă pricepeam la postere, dar fotbalul american e cam…
Inutil și plictisitor.
- Exact. - De asta te-ai lăsat?
Nu, doar că… Ai grijă!
Pune mâinile pe masă, cu palmele în jos.
- Unde e dr. Gibson? - Am trimis-o acasă.
Nu, ea… a fost aici. A zis că a venit ca să…
A venit să ne spună cine ești.
Dar acum știm, Gabriel.
Ești un ceasornicar din Queens care și-a ucis mama.
Ai zis ceasornicar?
Am mai zis și „ucis”, și „mamă”.
Mâinile pe masă!
Nu am făcut nimic greșit.
Nu mi-aș ucide mama. Niciodată nu aș…
Ce faci?
O să folosesc camera de interogatoriu pentru un nou interogatoriu.
O să obțin o declarație despre cum ți-ai ucis mama.
- N-am ucis pe nimeni. - Și apoi o să putrezești într-o groapă.
ANALIZA PROFILULUI LUI GABRIEL GRAY
CĂUTAT PENTRU CRIMĂ
Ce faci?
Ai zis că mă ajuți. Ai promis!
Ai promis.
Ai zis că o să mă ajuți. Ai promis!
Nu eu am făcut-o.
Nu am zis că ai făcut-o.
- Dar asta crezi, nu? - Doar tu erai acolo.
- De ce aș face așa ceva? - Pentru că îmi făceam prietene noi.
Pentru că voiai să mă dai de gol în fața lor.
Realizezi cât de ridicol sună asta?
Am văzut ce ai căutat pe internet, chestii despre mine.
De ce ți-ai băgat nasul în calculatorul meu?
Nu mi-am băgat nasul. A căzut o carte și am văzut.
A căzut o carte și te-a implorat să îmi violezi intimitatea?
Da.
Te-am căutat pe Google. Care e problema?
Am văzut și chestiile despre Annie.
Spui că nu ai avut nicio legătură cu asta?
Vai!
Ce ți s-a întâmplat te-a dat peste cap.
- Ești o nebună paranoică. - Paranoică?
Nu, o persoană paranoică e…
Ăsta e un tipar,
chestia cu Annie, accidentul, calculatorul, ce ai zis la speed dating.
Ai vorbit numai despre mine.
Nu îmi place să vorbesc despre mine.
Ești mai interesantă.
Tot ce voiam era o viață normală.
Și am avut încredere în tine.
Nu am omorât-o pe Annie.
Și nu te urmăresc.
Bine, poate doar puțin. Dar nu pentru motivele pe care le crezi.
Doar că…
M-am îndrăgostit.
M-am îndrăgostit de tine.
Spune ceva!
Claire Bennet, Gretchen Berg,
vă rugăm să acceptați oferta de a intra în Psi Alfa Chi.
E cam târziu să mergi la risc.
Așa crezi tu.
Nimic.
Bună, Rebecca!
Lipsesc de la finalul recrutării.
Sigur se descurcă fără tine.
Cum merge cu Claire Bennet?
Face parte din frăția mea. Atât.
Faci tot ce poți s-o izolezi,
să o îndepărtezi de alții, să o împingi spre noi?
Sincer, cred că tot ce fac e să împing.
De ce ai renunțat?
Știu că sună aiurea, dar nu îmi plăcea partea cu încurajarea.
Nu sună aiurea deloc.
Îmi plăceau excursiile și vânzările. Și mă pricepeam la postere.
- Dar fotbalul american e cam… - Inutil și plictisitor.
- Exact! - Ăsta e motivul pentru care te-ai lăsat?
Nu, doar că… Ai grijă!
Nu te-am văzut plecând.
Presupun că încă ești acolo.
Și ai lăsat fereastra deschisă.
Presupun că nu e în drum spre noi acum?
Nu. Nu ea. Nu încă.
Dar s-a așezat praful.
Întoarce-te în campus, Rebecca!
Se pare că mutăm tabăra.
Nu sunt un ucigaș.
M-ai răpit, ai furat mașina și ai bătut o secție întreagă de poliție…
Cumva.
Voia să mă arunce într-o groapă. Să-mi facă rău.
Numai tu mă crezi.
Nu te cunosc, Gabriel.
Nu.
Nu! Nu e numele meu.
Închid ochii și nu rezonează cu mine.
Nu sunt eu.
Ei bine, pare că tu ești.
- Ceasornicar? - Da, știu.
Îți aud ceasul la mână, dar nu se poate.
Știu că nu sunt un criminal.
Și tu știi.
Ai dreptate.
Ce faci?
Dacă nu ești ucigaș, n-o să mă ucizi.
- Ia mașina mea și du-te. - Nu! Am nevoie de ajutor!
Nici nu mă cunoști.
Nu mă cunosc nici pe mine.
Predă-te! Să afle poliția ce s-a întâmplat cu mama ta.
- Și lasă-mă să aflu ce ți s-a întâmplat. - Bine. O să…
Mâinile sus! Acum!
Fă ce spune!
Se predă! Lăsați armele, vă rog!
Vă rog, lăsați armele jos!
Nu!
Ce… Ce naiba a fost asta?
Nu știu.
Du-te!
Fugi!
Cam asta a fost cu relațiile umane.
- Peter Petrelli? - Hiro.
Hiro?
EMMA COOLIDGE, BIOMEDICINĂ
CIRCUL SULLIVAN BROS.
E în regulă, frate.
Ești în siguranță aici.
Unde sunt?
Acasă.
VA URMA…
Subtitrarea: Catinca Ștefan