Din episoadele anterioare…
- Ce-au pățit părinții tăi? - I-am atins și au murit.
Știu despre puterea ta, nu ești un ucigaș, ci un vindecător.
- Stai aici? Până când? - Până știu că ești bine.
Sunt Becky Taylor.
Recrutarea începe azi. De ce nu vii să cunoști fetele?
Ratez seara ofertelor, unchiule Samuel.
Îți verific progresul cu Claire Bennet.
Faci tot ce poți să o izolezi,
să ții oamenii la distanță, o îndrepți spre noi?
Țin minte că zburam. Am pilotat avioane în armată.
- Ce nume îți vine în minte? - Spune-mi Nathan.
M-am îndrăgostit.
Acceptați oferta de a intra în clubul Psi Alpha Chi.
Găsește o cale să desfaci ce ai făcut, să-mi dai corpul înapoi și voi fi fericit.
Tu ești un criminal, eu, polițist.
Dacă trebuie să te țin captiv aici pentru totdeauna,
așa să fie!
CAPITOLUL ȘASE „OPUSURILE SE ATRAG”
A fost minunat!
Tu ești minunat!
Fructul interzis.
Preferatul meu.
Dle șerif?
- Nu puteți face asta! - Serios?
Mai înainte erați prieten de familie.
Acum, avocat?
- Părinții lui Jeremy sunt morți. - Exact.
Ați văzut caloriferul. Nu-l puteți închide ca pe criminali!
- Știți că a fost un accident! - Ce știu eu e că doi oameni sunt morți.
Iar acest băiat, țin să spun,
nu este la prima abatere în orașul meu, bine?
- Are un cazier măricel. - Îl acuzați de ceva?
Nu pleacă nicăieri până nu termin ancheta.
Dacă și când se va întâmpla asta,
nu-l eliberez decât în custodia unei rude.
Acela nu ești tu, amice.
Să ai o seară frumoasă!
Bună! Sunt eu.
Am nevoie de ajutor.
BUN-VENIT ÎN CAINAN!
Sigur găsesc un latte pe aici, nu?
Era o vacă la vreo doi kilometri. Ia-ți un espresso și gata.
Mersi că ai venit! Nu știam dacă apari.
- Cine e rezerva ta? - N-am una.
Atunci, sunt onorată.
Ai găsit un puști cu abilități?
Credeam că ai terminat cu afacerile murdare.
Asta e mai mult o salvare.
Îl cheamă Jeremy, are 17 ani. Are o putere duală.
Viața și moartea.
A avut discuții cu părinții și…
- I-a ucis? - Din greșeală.
L-au cuprins emoțiile. Știm că se mai întâmplă.
De asta m-ai sunat?
Nu numai.
Nu mi-l dau fiindcă nu sunt rudă, dar se pare
că puștiul ține mult la mătușa lui, Tracy.
Doar intri, vorbiți și îl scoți.
- Nu știu. - N-are pe nimeni.
Știi și tu cum e.
UNIVERSITATEA ARLINGTON ARLINGTON, VIRGINIA
Ești trează?
Da.
- Tu? - Da.
Ți-e teamă că te sărut pe furiș când dormi?
Poate.
Ar trebui să vorbim despre asta.
Da, ar trebui.
A fost stupid, impulsiv și rău.
N-a fost rău.
Adică…
Săruți bine. Doar că…
Nu vreau să o dau în bară.
La ce te referi?
Viața mea nouă și complet normală.
Știi, cea pe care mi-o doresc?
Ești prima prietenă adevărată de când am plecat din Texas, și…
contează mult pentru mine.
Și chiar îmi placi.
Doar că… nu așa?
Dumnezeule, Claire!
Nu e nevoie să faci ca Buffy! Doar vă răpeam.
Îmi pare rău!
Vreți să fiți din Alpha Chi, sau nu?
Glumești?
- Unde ne duceți? - Păi, dacă v-aș spune…
N-ar fi o răpire prea reușită, așa-i?
Nu cred că ne-au băgat în portbagaj! Ce aiurea!
Uită-te la noi!
Legate și pe întuneric.
Sunt site-uri întregi destinate chestiilor ăstora.
Scuze!
- Ziceai că nu mă placi în felul acela? - Nu.
Tu zicea asta.
Eu am spus ce prietenă minunată ești.
Deci, cum e?
Nu știu.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că nu știu.
Grozav!
Bună dimineața! Bun-venit la săptămâna groazei!
Doamnelor, fiți atente!
Aceasta este o vânătoare de comori cu țipete.
Există o comoară Alpha Chi pe aproape.
Ce echipă o găsește prima, scapă de săptămâna groazei.
Credeți-mă, vreți să scăpați. Avem peștișori aurii.
Noroc!
Nu uitați, doamnelor, când cineva câștigă, altcineva pierde.
Dumnezeule! Unde suntem?
Mulțumesc!
Jeremy.
Mă numesc Tracy. Sunt prietenă cu dl Bennet.
Cum ai intrat?
Le-am zis că sunt mătușa ta.
Mătușa mea?
N-am nicio mătușă.
Acum ai.
A aranjat dl Bennet niște hârtii și am venit.
Dl Bennet a zis că va face asta să dispară.
Că polițiștii vor crede povestea.
Dl Bennet…
a zis că îmi vor da drumul.
Hei.
Trebuie doar să-ți semnez eliberarea.
Nu știu dacă e o idee bună.
De ce?
Mi-am ucis părinții. Sunt un criminal.
Nu mă poți controla. Niciodată n-ai putut.
Am avut motiv întemeiat. Serios.
- Soția ta e sexy. - Destul!
A doua persoană Parkman pe care o fac să țipe azi.
Dacă vrei, îți pot da niște sfaturi.
Psihopatule!
Ce-o să faci?
Mă bați? Aperi onoarea doamnei?
Știm că nu e despre asta.
E despre restul lucrurilor pe care i le pot face…
…și, Matty, data viitoare când îți preiau corpul…
atunci începe distracția.
Plăcut.
INTRAȚI ECHIPAȚI ÎN CAMERA CARCASELOR
Doamne!
Simți mirosul? Ceva a murit aici.
- Ce-i cu locul ăsta? - Dumnezeule!
Un abator.
Doamne…
Te rog, nu mai repeta.
Fetelor?
E o ghicitoare drăguță aici.
„Cu ce vei găsi, vei supraviețui.
Facerea noastră, vă va ține în viață!”
„Facerea noastră”?
Hai să deschidem una ca să putem ieși de aici.
Stai!
- Doamne! - Calm! Nu e adevărat!
Vor să ne sperie.
Deschide 24.
De unde știi?
„Facerea noastră”. 1924. Atunci s-a înființat clubul.
Știi asta?
A fost și mama membră, ții minte?
Ura!
- Ce bine! Mi-e sete! - Hei, câte o sticlă de echipă!
Sigur.
Haide, Ash! Au câștigat prima rundă.
E rândul nostru.
Nu. Pot rămâne aici?
Jeremy.
Întâmplarea cu părinții tăi…
Înțeleg.
Doar i-ai atins.
În ziua când mi-am descoperit puterea, am omorât un om.
Mă amenința.
L-am prins și ceva s-a întâmplat.
În interiorul meu.
Și oricât aș fi încercat…
Nu puteai să te oprești.
Te-au acaparat emoțiile.
Te-ai înfuriat. Pentru majoritatea, asta nu e o problemă.
Noi nu suntem majoritatea.
Te voi scoate de aici.
I-a venit ruda. Ce motive mai aveți să îl rețineți?
Destule.
E al lui Jeremy?
Gil, arată-i ce am găsit.
„Simt cum mă înconjoară întunericul.
Eu aduc moartea.”
Are 17 ani. Asta e muzica pe care o ascultă.
Să-ți citesc despre cum ucide animale?
Colegii lui pot confirma. Ca distracție.
Mai nou, zvonurile sunt dovezi?
Ceva nu e în regulă cu băiatul, bine?
Dacă mă întrebi, asta o confirmă.
Nu scapă după ce și-a ucis familia.
Rămâne aici!
Nu, încă nu e acuzat de nimic.
Probele sunt circumstanțiale.
Da, deocamdată.
Fă-mi o favoare, Denis!
Mulțumesc! Bine, ne vedem atunci.
Pare că i-ai scuturat bine.
Din ce văd, le-ar prinde bine.
- Așa crezi? - Lămurește-mă!
Cum ajunge o fată ca tine într-un loc ca acesta?
- Nu merge așa simplu. - Mă numesc Samuel.
Sunt aici să te întreb ceva.
Dacă ești aici să-l salvezi pe Jeremy…
ce mai urmează?
Îl duci undeva doar să existe?
Sau unde îi e locul?
- Ce ai făcut? - E în regulă.
- Nu te apropia! - Sunt un prieten, Tracy.
- De unde îmi știi numele? - Ești în siguranță.
Sunt ca tine. Toți suntem.
Ce e locul ăsta?
Acasă.
Abator sau centru de operare?
Mai întreb?
O săptămână de groază minunată!
După tine.
- De când știi? - Ce să știu?
Că nu vreau să fac parte din grup?
Că îți plac fetele.
O faci să sune ca și cum trebuie să declar, ca pe o specializare.
Sunt invidioasă.
Primul an de facultate și deja știi ce vrei.
Nu știu dacă e așa.
Am avut mai mulți iubiți decât iubite.
- Serios? - Da.
Cu cât mai mulți?
Șase sau șapte.
Nu sunt mulți, nu?
Sună în regulă.
Nu cumva…
Nu, n-ai cum. Ai fost majoretă.
Nu cumva ce?
Virgină?
Vai!
Nu puteam fi mai diferite.
Poate suntem poli opuși.
- Poli opuși? - E o chestie din fizică cuantică.
Totul ce-i în univers are o încărcătură magnetică.
Sunt particule care ajung împreună,
nu aparțin împreună, însă cumulate, sunt puternice.
Cum am putea fi și noi?
Sau nu. Ce?
Stai puțin!
Haide! Nu-mi spune că te-ai speriat!
Adică, uite. Vezi?
Nimic
Numai tâmpenii.
Ce a fost asta?
Încep să cred că nu e doar un joc.
Asta ar fi putut fi viața lui Jeremy.
Ce? Să lucreze la bâlci?
Înconjurat de familie. Adevărata familie.
Ții minte prima oară când ți-ai experimentat darul?
„Dar” e prea mult spus.
Ca și cum întregul univers trece prin tine deodată.
Nu era doar puterea ta, Tracy.
Ai accesat ceva mai mare decât tine.
Suntem toți conectați.
- Aș vrea să cred asta. - Crede!
De fiecare dată când apare un membru nou, simt ceva aici.
E o energie, cred. Mai puternică în fiecare zi.
Aici e locul lui Jeremy.
În rulotă, mergând dintr-un oraș în altul?
Tu ce ai face? I-ai da un nume fals? O viață falsă?
Băiatul poate face minuni. De ce să fie invizibil?
Adu-l acasă! Vino și tu cu el!
Ai fost și tu cândva pierdută. Așa ți-e firea.
Destul!
Du-mă înapoi!
Bine.
Nu-mi place să insist, dar te rog, ia asta,
ca să te întorci.
Ea e Lydia.
Te va conduce.
O știu. Am ajutat-o. A venit la mine, era tristă.
Știu.
Am ținut-o în brațe. Zburam.
Am mai vorbit. Amintirile alea nu-ți aparțin!
Ale cui sunt, atunci?
Și dacă adevăratul eu nu e înăuntru…
atunci unde?
Matt, ce faci?
Trebuie să plec. Nu e sigur pentru tine și Matty.
De ce?
Fiindcă…
pot fi controlat de altcineva.
Corpul meu.
Altcineva?
Matt. De ce faci mereu așa?
Te rog! Abia ne apropiaserăm.
- Avem aproape 15 ani împreună… - Janice!
Uite… Am făcut ceva groaznic.
- Asta-i bună! - Mi-am folosit puterea.
Am mutat amintirile unui om în mintea altuia.
Da, a mea!
Cineva se folosește de corpul meu fără voia mea!
- Nu știam că poți face asta. - Am greșit! Știu!
Dar a fost necesar ca să elimin un criminal.
- Nu e frumos… - Sau măcar mintea lui.
Acum conștiința lui se plimbă în capul meu.
- E destul de gol. - Taci!
Janice…
Uite… pot scăpa de el.
- Există o soluție. O voi găsi. - Baftă!
- Trebuie să mă crezi, bine? - Vă las un moment.
- Ai încredere în mine? - Rezolvați voi.
Ai zis cu gura ta. 15 ani contează, nu? Pot să rezolv.
Bine…
Trebuie să stai undeva. Rămâi aici.
- Nu. - Insist. E mai sigur pentru tine aici.
Îl iau pe Matty și mergem la…
Nu!
Nu-mi spune, nu vreau să audă.
Bine.
- Te iubesc! - Asta e bine!
O mișcare deșteaptă chiar și pentru tine,
că n-ai lăsat-o să zică unde merge.
Dar încă nu știi cum să scapi de mine, geniule!
Mohinder! Nu știu unde ești.
Fă-mi o favoare. Mă suni înapoi? Bine?
Trebuie… Când primești asta, sună-mă!
Mohinder?
Cum să te ajute?
Probabil încă lucrează la studiul lui taică-su.
Sun-o pe mama ta. Poate ea îți răspunde.
Las-o baltă, Parkman!
E timpul să-mi dai corpul înapoi și…
Recunoaște.
Câștig teren și…
pot…
să fac din tine ce…
- …vreau. - Da?
Îți face rău, nu?
Ai vrea tu!
Știi, ai dreptate.
Te-ai culcat cu nevastă-mea.
Mă poți controla oricând, nu?
Bine.
Controlează-mă. Fă-mă să nu beau berea asta. Haide!
Hai! Oprește-mă!
Hai să vedem…
cum te descurci…
cu artileria grea.
Stai!
În sfârșit, am găsit o lesă pentru javra asta.
Aici erai. Omul tău a reușit. A aranjat totul.
Minunat!
- Ești bine? - Da.
Da, hai să-l scoatem de aici.
- Mulțumesc! - Hei!
- Jeremy, te lasă să pleci. - Cu cine o să stau?
Vei sta aproape de apartamentul meu în D.C.
Ți-am creat o identitate nouă.
Te numești Jarod Mitchell și mergi la liceul Georgetown.
Nu va ști nimeni ce pot face?
Tracy te va învăța să-ți controlezi puterea.
Dar trebuie să o ții secretă. E singura cale.
Dacă se întâmplă ceva?
Nu se va întâmpla nimic.
Vei fi în siguranță.
Vei fi invizibil.
Crezi că o frăție ne-a adus aici să ne ucidă?
E ridicol. E doar un joc.
Aia nu s-a mișcat singură.
Nu era nimeni acolo. Cum explici asta?
- În lumea mea, într-o mie de feluri. - Spune unul.
Telechinezie.
Am văzut. Cunosc pe cineva care poate.
Stai puțin, adică mai există cineva ca tine?
Foarte posibil.
Și ce? Îți joacă o farsă?
Nu-i o farsă.
Crezi că vor să te omoare?
- Nu pe mine. - Pe cine?
Pe mine? Fii serioasă!
Gândește-te.
Prima colegă de cameră s-a sinucis,
un bilet misterios care ba a dispărut, ba a apărut.
Poate n-a fost coincidență că era să fii spintecată.
Claire, e un pic exagerat ce zici.
Sună a teoria conspirației.
Care îți descrie întreaga viață…
Ce a fost asta?
Nu știu.
Ash, termin-o! Haide!
Sunteți bine, fetelor?
- Ați găsit alt indiciu? - De parcă ți-aș spune…
Colega ta e speriată rău, nouă nu ne pasă de comoară.
Să rămânem unite ca să ieșim de aici
și, după ce o găsim, e a ta. Bine?
- Bine, putem pleca? - S-a făcut!
După tine.
Ia mașina mea. Tot înainte.
Știm ce s-a întâmplat cu părinții tăi!
Hei, tu i-ai omorât, tu…
Nu-i face rău!
Jeremy, oprește-te! Lasă-l!
- Dă-te de lângă el! - Jeremy, îl poți salva!
- Înapoi! - Jeremy. Ascultă-mă!
- Îl poți ajuta! Îl poți salva! - Înapoi!
Ascultă, băiete! Te întorci la secție.
Știi ce le-ai făcut părinților.
Poți să-l salvezi. Poți!
Jeremy!
Habar n-ai ce se petrece aici.
Trei oameni au murit. Asta înțeleg!
- Iar băiatul, sau ce e, e responsabil! - Vrei să se întâmple din nou?
Lasă-mă să vorbesc cu el.
Să vorbești cu el?
Nu mai vorbiți cu el.
Niciunul.
Crezi că asasinii scapă? Nu și în acest oraș.
Gil, unde e băiatul?
Gil, mă auzi?
A dispărut.
Gil, recepționezi?
Ești acolo?
Cine e dur acum?
Haide!
Încearcă.
Dă-mi un motiv.
Nu ești normal.
N-ai ce căuta aici!
Pleacă!
Îți place?
Știi ce e asta?
Am cumpărat-o cu Janice,
în excursia aniversară la Ensenada.
E așa poetic să o folosesc ca să te îngrop.
- Să mă îngropi sau să îneci adevărul? - Care adevăr? Că ești un nimic?
Că ești doar în imaginația mea?
Hai să amuțim toate vocile alea, ce zici?
Soția te-a părăsit.
Tu crezi că doar ți-a dat puțin spațiu. Nu te suportă! De toată jena!
Știi ce mi-a zis la foc aseară?
„De ce nu poți fi așa întotdeauna?”
Când vei dispărea…
eu și Janice vom avea o viață minunată.
Ești așa disperat să te integrezi.
De ce nu-ți poți accepta puterea?
De ce insiști să fii atât de banal?
Frate… Ți-e teamă!
Ți-e teamă de moarte.
Și tocmai ai leșinat.
Ai leșinat.
Da!
Matt.
Scumpo, am reușit! Chiar am reușit!
CAMERĂ PREGĂTIRE
CASĂ DE UCIDERE
Casă de ucidere…
Cameră pregătire…
Casă de ucidere sună periculos. Acolo mergem.
- Credeam că rămânem împreună. - Nici vorbă!
Hai să vedem ce-i aici. Le ajungem din urmă.
Păi, am câștigat.
Cumva.
Le chem pe Paris și Nicole.
- Înțeleg, să știi. - Ce înțelegi?
Că vrei să scapi de lumea ta ciudată și să trăiești normal.
Nu trebuia să te pun în postura aia și să te iau cu relațiile.
- Ultimul lucru de care… - Am nevoie de tine.
Crede-mă!
Ce?
Gretchen!
Ce se întâmplă?
Dumnezeule! Claire!
- Dumnezeule… - Doamne!
Becky?
Prinde-o!
Mă ajută cineva, vă rog?
- Claire? - Doamne!
- Claire! - Doamne!
- Nu. - Nu face asta! Stai!
Nu, oprește-te!
- Ce naiba… - Ce?
Cum ai…
Ce se întâmplă?
Ce facem?
Noah.
Puteam să-l salvăm.
Avea nevoie de un cămin.
Un cămin adevărat.
Tracy.
Hei!
Tracy, îmi pare rău.
Știi, ai zis că o să fie simplu.
Intru și-l eliberez.
- Am crezut că mă descurc. - Ascunzându-l tot restul vieții?
Eram pe verandă când i-am spus că nu-l voi dezamăgi.
Dar ai făcut-o.
Amândoi l-am dezamăgit.
Credeam că e bine ce fac.
Dar am greșit.
Am greșit în toți acești ani.
Chiar trebuie să fim invizibili?
Nu ți-ai dori să trăiești simplu, Noah?
În văzul tuturor?
După ziua de azi, nu.
Să nu mă mai suni!
Bună!
Salut!
Ne-ai speriat nițel, frate.
Știu, îmi pare rău. Voiam…
să văd dacă…
pot să…
Sunt mult mai bine acum.
Nu tocmai.
O luăm de la început.
Ai auzit?
Da.
Mulțumesc! Amândurora.
Te iubesc!
O să mă iubești mai mult după ce fac un duș.
Stai să ghicesc.
Îți vrei corpul înapoi?
Chiar ai crezut că vei câștiga?
În secunda în care ai leșinat, am intrat eu.
Acum sunt eu la butoane.
N-are cum să-ți meargă.
Deja merge.
VA URMA…
Subtitrarea: Ioana Jijian