Din episoadele anterioare…
Viața mea are sens în sfârșit.
În ultimele șase săptămâni, am salvat 53 de oameni.
Poți face asta.
Poți da viață.
- I-ai luat puterea? - Da.
E vremea să îți recuperezi viața, Emma.
Mi-am folosit puterea să pun amintirile unuia în capul altuia,
și acum conștiința lui o ia razna pe aici.
Cineva ți-a făcut ceva, ți-a poluat mintea cumva.
M-ai lua aici? Știind ce am făcut, cine sunt?
Suntem familie. Familia acceptă.
Diseară primim un frate nou în familia noastră.
Asta este o vânătoare de comori cu țipete.
Adică mai e cineva ca tine aici?
- Crezi că vor să te omoare? - Nu pe mine.
- Becky? - Ce?
Ce se întâmplă?
Când am ajuns, Becky era invizibilă. Și tija aia…
A trecut prin corpul tău, și acum n-ai absolut nimic.
Serios?
Eu tocmai am văzut cum vă atacau niște câini vagabonzi.
Dumnezeule!
Sticlele alea cu apă, sigur erau droguri în ele.
Da, eu tocmai am văzut că vă sărutați.
Cred că ai dreptate. Drogate.
Doamne!
Să rămână între noi, totuși.
Nu vrem să știe că ne-au păcălit.
Normal.
Exact.
Vezi? Problemă rezolvată.
Credeam că problema era o fată criminală și invizibilă.
Ești bine?
Nu.
De fapt, nu sunt bine.
Becky a încercat să mă omoare.
Martorii oculari spun că cele două trenuri s-au ciocnit,
determinând trenul de est să deraieze.
Ce s-a întâmplat? Eram în metrou și trenul…
A fost un accident. Trenul a deraiat.
Fă-mi o favoare. Mișcă degetele de la picioare.
- Faci asta pentru mine? - Da.
Cum e?
Grozav.
Mai încerci o dată?
Minunat.
E perfect. O să fii bine.
- Ești bine? - Da.
- Arăți extenuat. - Sunt bine. Haide, să mergem!
Ce avem aici?
Va fi bine. E puțin zguduit,
dar va fi bine.
Al patrulea pacient care nu e așa rău cum părea.
Suntem norocoși.
- Ziua nu s-a terminat. - Hai!
Mai vin câțiva.
Încă nu s-a terminat ziua…
ȘTIRI DE ULTIMĂ ORĂ ACCIDENT URIAȘ ÎN NEW YORK
În atenția pasagerilor. Administrația Transporturilor vă roagă
să țineți bagajele asupra dv.
Bagajele nesupravegheate vor fi confiscate.
Mulțumim pentru cooperare.
Biletele și actele!
Mulțumesc, următorul.
Mulțumesc, dle Parkman! Zbor plăcut!
Actele la îndemână.
Mulțumesc!
- E ridicol. Dă-mi corpul înapoi! - Nasol, nu?
Să asiști la propria ta viață…
Unde naiba mergem?
La New York.
New York. De ce?
Îmi amintesc că Peter Petrelli mi-a înfipt o seringă în gât.
Asociația Cercetașilor Italieni ar trebui să știe.
Sau îmi zici tu ce s-a întâmplat cu corpul meu.
- N-ai să vezi. - Cum vrei.
Nu zbor prea des, știi?
Mai ales la clasa I.
Mă bucur că economiile mele îți lărgesc orizonturile.
Cod albastru. Poarta 37. Nu este un exercițiu.
- Stai pe loc! - Stai!
- Ce se întâmplă? - Nu mișca!
Am găsit o armă în geanta ta.
- Au găsit o armă… - Ce zice?
Cu cine vorbești?
Șosetele alea pe care le-ai împachetat? Revolverul meu.
Nu e nicio armă în geantă.
Nu ai găsit nicio armă în geantă.
Ba am găsit.
Îmi controlezi corpul, dar nu te las să-mi controlezi puterea.
Ai auzit?
E aiurea, nu?
E o greșeală. Pot explica. Sunt polițist.
Sunt polițist!
Vă pot explica.
Nu, sunt polițist!
Sunt polițist!
Ultimul apel de îmbarcare…
CAPITOLUL OPT „BOX CU UMBRA”
Îmi pare rău, Lydia…
A apărut o situație. Nu prea am de ales.
Am făcut o tâmpenie.
- Va trebui să rezolv. - O tâmpenie?
Pare că recrutarea lui Claire Bennet e o cauză pierdută.
Mă cunoști. Sunt patronul cauzelor pierdute.
- Aste e o cauză pierdută. - Nu.
- Trebuie să fie ceva. - Nu e nimic.
Nimic despre Becky Taylor, ori de ce vrea să mor.
Ori de ce a omorât-o pe Annie.
Da.
Să nu uităm că deja a reușit să-ți ucidă o colegă de cameră.
Grozav!
Mă duc la casa lor.
Intru în camera ei și mă uit prin lucruri.
- O să găsesc răspunsuri. - Dacă o găsești pe Becky?
Sau dacă e acum aici?
Și vrea să mă ucidă…
invizibilă.
O putem face vizibilă.
Nu?
Vezi? Nimic.
Poate ar trebui să vin cu tine?
Nu.
Nu, stai aici. E mai sigur.
Nu lăsa pe nimeni să intre până mă întorc, bine?
Bine.
Vei fi bine.
Încuie ușa!
Mulțumesc!
Lucrezi aici?
Știi cum să aplici presiune pe o rană?
Bine. Să nu dai drumul!
Poți face asta?
Dacă vezi o asistentă sau un rezident, e pregătită pentru sutură 4-0 Prolene.
Mulțumesc!
Îmi arăți fișa? Mersi.
Dacă nu sunteți cadru medical, ajutați în altă parte.
Pulsul e 140. Scade tensiunea.
E în stare gravă.
Haideți, mișcați-vă!
- La o parte! - Ce are?
- Nu e pe dos? - Unde e fișa lui?
O verificăm după ce îl salvăm.
Ce e asta? Defilați pe aici?
Haideți, fraților! Nu mă blocați.
Înțelegi ce înseamnă grav rănit? Au câteva exemple aici.
Dacă o bătrână ca mine se poate mișca, sigur poți și tu.
Așa. Despre asta vorbeam. Bravo! Mulțumesc!
Atenție la sticlă!
De ce m-aș îmbrăca în pirat?
Toate vor fi îmbrăcate în pipițe. Nu ieși în evidență.
Nu te teme. Poți fi și o pirată ușuratică.
Bună, Claire!
- Bună! - Cam târziu pentru pregătiri, nu?
Ați văzut-o pe Becky de când ne-a răpit?
De când ce?
De când ne-a răpit.
- Pentru vânătoarea de comori. - Va fi o vânătoare de comori?
Nu vă amintiți nimic.
Bine…
Ce rapid ai fost!
Când sună fiica mea,
las totul.
Ce norocoși suntem astăzi, nu?
Patru ore jumătate la aeroport, încercând să scapi de închisoare
doar ca să rămâi pe lista interdicțiilor.
Și acum asta.
Cum am ratat fierul ăla din mijlocul drumului?
Poate că te-am făcut eu.
M-aș putea obișnui cu asta, să fiu tipul rău care sabotează.
Ai putere în partea de sus?
Sunt mai puternic decât par.
Te pot împiedica să ajungi la New York.
- Nu cred, Matt. Eu am controlul. - Ești sigur?
Ești bine, băiete?
Da, sunt bine.
Mașina, nu prea.
E un truc ca să desfaci un prezon blocat. Vrei să încerc eu?
Vă rog. Aș aprecia, dle…
Hank. Nu-i nimic.
Îmi dai levierul de acolo, te rog?
Sigur, Hank.
Ești bine? Pare destul de dureros.
Nu, sunt bine.
Se pare că va fi drum lung până la New York.
Ce?
Ce o să faci? O să mă lovești?
Nu.
- Hei, Hank. - Da?
Hei.
Hei!
Ai dreptate. Mai puternic decât pari.
Tocmai l-ai omorât. Ba nu.
Tu l-ai omorât.
Să repetăm regulile!
Am înțeles la telefon care sunt regulile.
Repetă-le!
Dispar chestiile rele, cum e Becky…
Bărbat la etaj!
Tu rămâi cu chestiile bune, cum e Gretchen.
- Am dreptate? - Aproape.
O să încerc, Claire, dar viața nu e așa simplă.
Lasă-mă să intru în cameră și văd ce găsesc.
- E cea din capăt. - Bine.
Claire, du-te la cămin, la prietena ta.
Vin cu tine, Claire.
Ce? Nu!
Tocmai ai zis regulile. Ții minte regulile?
Nu trebuie să îi ștergi memoria lui Gretchen.
Cred că e o prietenă bună.
Tată… Te rog!
Nu-i va șterge memoria lui Gretchen.
Vine cu tine, în caz că Becky se apropie, nu va putea rămâne invizibilă.
Bine?
De fapt e un plan foarte bun.
Nu e prima dată când fac asta.
Mulțumesc, tată!
Ne vedem curând.
Haide, Rene!
Te ajuta.
Exact.
Prin moartea sa, m-a ajutat să demonstrez ceva în legătură cu bariera.
Ce barieră?
Cea pe care o pot trece și tu nu.
Care zice că pot face ce vreau, adică să ucid.
- Nu, nu poți… - Lumea îmi e ostatică, Matt.
Oricine.
Oricând. Deci gata cu sabotajul, bine?
Eu sunt cel care controlează. Ai înțeles?
Îmi cer scuze.
Nu cred că te-am auzit.
Da.
Am înțeles.
Bine.
Hei!
Sunt bine. Sunt bine.
Nu pot…
Prea mulți au nevoie de ajutor.
Puterea asta, întâi mă stoarce, apoi revine,
apoi mă seacă din nou.
Ar trebui să n-o mai folosești.
Și să fiu normal?
Trebuie să mă întorc.
Mulțumesc!
Ai putea să îi ajuți.
Te-am văzut mai devreme cu acul.
- Unde ai învățat? - Colegiul de clovni.
Colegiul de clovni?
Serios.
Școală medicală.
Am renunțat.
Îți faci bagajele.
De ce?
Pentru că mă duc acasă.
Poate de tot.
Nu. Nu poți face asta. Ți-am zis că o rezolv.
Cu ce?
Pudră de talc?
Nu inspiră prea multă încredere.
Știu.
Știu. De asta l-am chemat pe tata.
Ești prea importantă…
pentru mine.
Nu vreau să te pierd.
Îmi pare rău. Deja mi-am rezervat bilet.
Stai! Nu înțelegi, bine?
El e Rene. O poate împiedica pe Becky să fie invizibilă.
Mi-e teamă pentru viața mea, bine?
- Știu. - Zău?
Becky mă vrea pe mine.
Nu pe tine. Tu nu poți fi rănită.
Eu da.
Gretchen, totul va fi bine.
Eu și tata am făcut asta de o mie de ori.
Exact!
Pentru tine e rutină, pentru mine, nu.
Nu sunt ca tine.
Stai cu ea, te rog, până urcă în avion.
Pot să te ajut?
Poate.
Sper.
Îmi cer scuze pentru introducerea ciudată și pentru cerința și mai ciudată.
Mă numesc Samuel, o caut pe nepoata mea Rebecca.
Becky.
De ce aș ști eu unde e nepoata ta?
Pentru că ea mi-a zis cine ești, Claire.
Adică puțin.
Știu că ești specială.
Ca ea. Ca mine.
Știu că acum te întrebi cine e tipul ăsta.
Ce ar putea ști despre mine?
Da, ceva de genul.
Știu că e greu să ai încredere în oameni când ești…
ca noi.
- De ce aș avea încredere în tine? - N-ar trebui.
Nu până îți spun ce vreau.
Dacă mă asculți puțin, cred că am niște răspunsuri pentru tine.
Am avut un partener ca tine.
Dacă țin minte bine, 10.000 V de electricitate te materializează….
și încă cum!
Nu vreau să fiu nevoit să o folosesc.
De ce mi-e greu să te cred?
Doar tu?
Am o foame cât pentru doi.
Dacă țin minte bine, clătitele tahitiene sunt tare bune. Și o Cola.
Fără zahăr.
Ia-ți una normală. Viața e prea scurtă pentru îndulcitori artificiali.
Așa este…
Lynette.
- O cola normală. - Da.
Ce dulce e!
Așa-i că e dulce Lynette? E amuzant…
Am încercat să omor o chelneriță aici.
Nu o poți omorî.
N-ai auzit că lumea îmi e ostatică?
Nu, am auzit. Am auzit. N-am făcut nimic.
Și am tăcut.
Iar acum vreau să vorbești.
Ostaticii sunt folosiți să obții ce vrei,
eu vreau să știu tot,
cum am ajuns în capul tău și unde naiba mi-e corpul.
Nu.
E frumos și izolat în spate.
Nimeni n-ar auzi că țipă.
Haide!
Stai! Te rog!
Te rog. Oprește-te!
Bine.
Spune-mi ce vreau să știu.
Tu alegi.
Viața ei e în mâinile tale.
Ai nevoie de ceva, scumpete?
Am nevoie, da.
În regulă. Bine!
Îți spun tot ce vrei să știi.
Mulțumesc frumos!
Adică poți mișca Pământul?
Ceva de genul.
Suntem toți ca tine.
Un fel de familie. Oameni cu abilități extraordinare.
Rebecca a venit la noi când era foarte mică.
Deci nu e nepoata ta?
Familia înseamnă mai mult decât sângele.
E încredere, iubire.
Sunt cei ce te acceptă.
Așa cum ești.
Necondiționat.
Becky mi-a împins colega pe geam. Accepți asta?
Nu, normal că nu.
Rebecca e complicată.
Tatăl ei a fost ucis când avea cinci ani.
Înțeleg, dar cum e asta vina mea?
Nu e.
Nu pe tine te vrea.
Totul e despre tine.
Scuze. Te cunosc?
Nu-ți aduci aminte de mine?
Presupun că n-ai cum. Nu m-ai văzut.
Dar eu te țin minte.
Aveam cinci ani când ai venit, ai încercat să ne iei pe mine și pe tata.
Mi-a spus să mă ascund.
Nu-l mai văzusem așa de speriat.
Apoi a intrat tata?
Întâi a tras, apoi a întrebat.
Sigur a avut motiv întemeiat.
Motivul e că eram diferiți.
Posibil periculoși. Tatăl tău nu avea nevoie nici de garanție, nici de motiv.
Nu pentru oameni ca noi.
Viața e mai complicată.
M-am ascuns sub pat și mi-am dorit
să nu mă găsești.
Și dorința mi s-a împlinit.
Nu m-ai văzut.
Ți s-a manifestat puterea.
Mi-am tot pus dorințe
ca noaptea aceea să nu se fi întâmplat și tatăl meu să se întoarcă.
Tot restul vieții m-am întrebat de ce am putut prin dorință să mă salvez,
și pe el nu.
Credeam că Becky a trecut peste, dar…
- A venit să se răzbune pe el. - Prin tine.
Apoi, când am aflat că ai o fiică,
nu mi-am mai pus dorințe, ci am făcut o promisiune.
Voi face să dispară tot ce ai visat pentru ea,
așa cum mi-ai făcut tu.
Îmi pare rău pentru tatăl tău. Îmi asum responsabilitatea.
Dar n-o vei răni pe fiica mea.
Vă voi răni pe amândoi.
Becky, ți-am luat costumul.
Bună!
Ce cauți aici?
Doar…
Căutam pe cineva. Cred că nu e. Scuze.
Îmi pare rău pentru ce a pățit colega ta de cameră.
Amândouă.
Dar bine că ai trimis-o pe cealaltă.
N-am trimis-o eu.
A plecat.
Da, e dificil să vezi extraordinarul prin ochi normali.
E mai ușor să te temi decât să înțelegi.
Tu cum te descurci?
Nu încerc să mă descurc.
Pur și simplu mă înconjor de oameni care sunt ca mine.
E mai ușor să înțelegi pe cineva similar ție.
De asta am venit la tine și nu la tatăl tău.
Știm amândoi ce ar face el în această situație.
Nu, spune-mi.
Ce ar face Bennet?
Nu vreau să-ți fac rău. Jur!
A zis că e unchiul lui Becky.
Trăgeai de timp.
- M-ai ținut de vorbă. - Părea că-ți face plăcere.
Chiar credeai că aș avea încredere în tine și nu în tata?
Tocmai m-am întâlnit cu nepoata ta. Nu e chiar normală, nu?
Rebecca e o fată traumatizată.
Dar ai contribuit și tu.
Ai o responsabilitate.
Să vorbim despre responsabilitate. Ce știi despre asta?
Ce e?
De fiecare dată când văd busola, apare un cadavru.
- Primul a fost Danko. - Danko mi-a omorât fratele.
El a început asta.
N-am vrut vărsare de sânge.
Nu i-ai spus amicului tău care mi-a tăiat mațele.
În mâinile cui nu trebuie, busola poate aduce probleme familiei mele.
- Trebuie să rămânem ascunși. - De cine?
Pentru început, de tine.
Nu te supăra, dar ești vestit că întorci pământul ca să ajungi la oameni ca mine.
Vreau doar s-o găsesc pe Rebecca și s-o ajut.
Eu vreau niște răspunsuri.
Ajutor!
Să mă ajute cineva!
- Nu respiră. - Să o ducem la Urgențe.
Nu e timp. E pneumotorax. Mă descurc.
- Trusă toracică! - Bine.
Preia!
Bună!
Bună, scumpo!
Totul va fi bine.
Ai reușit!
Poartă-te mai frumos cu noi în prezența fiicei tale.
Până la urmă, e ca mine.
Ai grijă ce îi spui fiicei mele.
Să nu dai vina pe tatăl tău. El nu ne înțelege.
Urcă în mașină!
Rebecca, nu!
Nu, haide!
Tată, nu!
Atenție!
Tată, nu!
Îmi pare rău!
Ești bine?
Îmi pare rău!
Uite care-i adevărul.
După ce te-a doborât Peter, am pus amintirile lui Nathan în mintea ta.
Ți-am făcut corpul să creadă că ești el.
De restul s-a ocupat metamorfoza ta. Nu mai făcusem asta.
Credeam că îl scot cu totul pe Sylar.
N-am… nu știam că totul va rămâne în mine.
Nebunie curată!
Nota, te rog, Lynette.
Mulțumesc!
E evident că n-ai decis asta singur. Cine mai e implicat?
- Mama Petrelli, nu? Cine altcineva? - Bennet.
Ceilalți cred că ești mort.
Păi…
Plecasem să mă văd cu fratele greșit.
O să-l caut pe Nathan.
- Să-mi iau corpul înapoi. - Și apoi?
Apoi voi ucide…
orice persoană chiar și minim implicată.
AM O ARMĂ ȘI VOI UCIDE PE TOATĂ LUMEA DE AICI
- Fii mai atent la ce scrii pe șervețel. - Mâinile sus!
Poliția! Nu mișca!
Ce faci?
Întrec limita.
Mi-ai spus că nu sunt destul de bărbat să iau viața cuiva.
Știi ce? Greșești.
- O iau pe a ta. - Ești idiot. Vei muri cu mine.
Da.
Știu.
Armă!
Scuze că te-am împins!
- Nu mă învinețesc ușor. - Așa este.
Hei!
Ești minunată! Știi asta?
Cred că vrei să zici extraordinară.
Vreau să ai totul.
Meriți.
Viața socială.
Educație.
O casă pe măsură.
Totul.
Păi, cum ziceai, viața nu e chiar așa simplă.
Noapte bună!
Noapte bună, ursuleț!
Cine e?
Nepotul meu, Christopher.
S-a înecat.
Stăteam cu el, și…
N-am fost atentă un moment.
Nu l-am auzit.
Am încercat să-l resuscitez.
Era chiar înainte de al doilea an de rezidență.
De asta te-ai lăsat.
Da.
Megan ți-a dat asta.
A zis că e doar pentru oameni foarte speciali.
Speciali.
Nu l-am putut salva.
Dar ai salvat-o pe ea.
M-ai salvat pe mine.
Mulțumesc!
Te întorci la școală?
Să te faci doctor?
Poți vedea culorile?
Nu. Nu mai am puterea aia.
Dar încă putem cânta, dacă vrei.
E încă în asistolă.
Bine. 360.
Liber.
Scuze că a trebuit să-ți fac asta!
Îmi pare rău că am stricat lucrurile cu Claire.
Am fost nerăbdătoare. Neatentă…
Nu-ți face griji!
Poate nu era chiar așa planul, dar…
Claire Bennet este unde trebuie să fie.
Când te-am rugat să faci asta, ți-am promis răzbunare,
și încă există.
Avem o problemă.
- O problemă mare. - Ce?
Sylar… a dispărut.
NEW YORK CONAC DISTRUS DE SURPARE
PARAMEDIC EROU SALVEAZĂ O FAMILIE
Nathan, ce faci… Ce?
- Mulțumesc, Doamne! - Ce faci?
Ce se întâmplă?
Sunt în încurcătură, Pete.
VA URMA…
Subtitrări de: Ioana Jijian