Din episoadele anterioare…
Lauren, mă bucur să te văd!
Cina e gata.
- Ai adus o iubită? - Nu.
- Cum v-ați cunoscut? - Am lucrat împreună la Primatech.
Ba e iubita ta!
Sunt mort. Știți asta amândoi. De ce nu ne spui de ce?
În ceea ce îi privește pe ceilalți, Nathan e în viață.
- Dar nu sunt eu. - Sunt amintirile tale.
Sufletul și mintea lui se luptă pentru familie.
O să îl găsesc și o să îl aduc înapoi, mamă.
S-a terminat. Nu mai e posibil.
O să găsesc o cale.
Poate că nu sunt menită să am o viață normală.
Vrei să renunți.
- Vreau să văd unde mă va duce. - De unde o ai?
Am furat-o de la tata.
Du-mă înapoi! Trebuie să aflu!
Puterile lui pot crește de o mie de ori.
Toată viața am încercat să-i ascund adevărul.
- De cât timp mă minți? - Trebuia să fii controlat.
- Poți să ucizi milioane. - M-ai trădat.
CAPITOLUL UNSPREZECE „A CINCEA ETAPĂ”
CIRCUL SULLIVAN BROS.
Știu adevărul, Samuel.
Dar am o fiică, așa că secretul tău e în siguranță.
M-ai chemat, Samuel?
Nu știu de ce citesc astea, sunt doar știri îngrozitoare…
peste tot.
Te pune pe gânduri, nu?
- Ce? - Despre natura existenței noastre umile.
Toți zic că există speranță și apoi citești astea.
Oare suntem ultima generație a speciei noastre?
Și, dacă e așa, cum putem evita asta?
Nu m-am gândit niciodată la asta.
Ar trebui.
Ai crescut în familia noastră, un membru loial, de încredere.
Îți cer o favoare.
Edgar s-a dus. Îmi faci onoarea de a fi mâna mea dreaptă?
- Sau mâinile? - Onoarea e a mea.
Bun! Începe prin a recupera niște dosare
din apartamentul dlui Noah Bennet. Dintr-o cutie pe care scrie Primatech.
Cui îi dau asta?
Îmi pot folosi prietenii?
Cred că sunt perfecți pentru asta.
BUSOLĂ CONAC DISTRUS
CUM FUNCȚIONEAZĂ BUSOLA?
- Bună seara, dle Bennet. - Bună, dră Gilmore.
Intră!
Puteam să te iau eu de acasă.
- Stai mai aproape de cinema. - Eu te-am invitat. Eu te iau de acasă.
- Te simți stânjenit? - Nu, deloc.
Doar că…
Nu am mai ieșit de mult la o întâlnire. Am sărit total peste revoluția sexuală.
Cine a zis ceva despre sex?
Ce e asta?
Tipii răi. Cred… Nu știu.
E greu cu resursele de când nu mai e Primatech.
- Busolă? - E cheia misterului. Motiv pentru crimă.
Am găsit două. Uite!
- Era aici. - Poate ai pus-o în altă parte.
Nu.
Claire.
- A luat-o? - Aseară.
La naiba!
Mesageria vocală. Claire, eu sunt. Știu că ai luat busola.
Orice ai face, te rog, oprește-te!
E mai periculos decât îți imaginezi.
Sună-mă imediat!
Să ghicesc. Nu mai mergem la film.
Dă-mi numărul ei. Când lucrezi la CIA, ai parte de beneficii
ca torturarea teroriștilor, covrigi buni și localizarea telefoanelor.
- Ce număr are? - 703-555-0187.
Când localizez releul,
ne uităm pe Google Maps și estimăm încotro se îndreaptă.
Mulțumesc!
Îți rămân dator.
O să fie bine, Noah. O să o găsim.
Trebuie să ajungem primii! Așteaptă!
CIRCUL SULLIVAN BROS.
Am venit până aici pentru un circ?
Se pare că da.
Busola e blocată chiar pe el.
Mereu am zis că locul meu e la circ. Dar nu ziceam asta literalmente.
- Știu de ce ai venit. - Bun.
Atunci putem sări peste discuția monotonă.
Peter, există cinci etape ale durerii. Trebuie să sari peste negare
și să treci direct la acceptare.
Nu e mort, mamă.
Nathan a murit acum luni de zile, în ciuda propriei mele negări.
Nu, e acolo… În Sylar…
Nathan ne-a salvat.
Așa că o să îl găsesc și o să îl dobor pe Sylar o dată pentru totdeauna.
Cum vrei să te lupți cu el când are atâtea puteri?
N-o să fie greu, după ce i le iau.
- Mulțumesc că ai venit, Rene. - Măcar atât pot să fac.
Te rog, Peter, gândește-te!
Asta fac. Îl aduc înapoi pe Nathan.
Ce se întâmpla când vei afla că Nathan nu mai e?
O să mă rezum la răzbunare.
- Poate că nu ar trebui. - Ce? Am condus 21 de ore.
Știu. A fost o idee stupidă. Dacă ne întâlnim cu Becky nebuna?
- Deja a încercat să te omoare o dată. - De două ori.
- Dar o să mă protejezi, nu? - Vorbesc serios!
Nu trebuie să faci asta.
Și, dacă mă gândesc bine, nici eu.
Claire, așteaptă!
Am venit pentru tine. Te susțin, orice ar fi.
- Așa că trebuie să o faci. - Da?
Am mers toată ziua, dar tu ești pe drumul ăsta de o viață și te-a condus aici.
Măcar vezi ce este.
Claire.
Mă bucur că ai venit.
Știu că pare înfricoșător din afară,
dar te vei obișnui.
Poftim, acces liber. Fac cinste cu tot.
- Vă place la circ, nu? - Presupun.
Mulțumim. Doar ne uităm.
Sigur că da.
Dar nu știu ce ar trebui să vedem.
De fapt e mai normal decât pare.
Asta e partea de spectacol a afacerii.
Trebuie să facem bani în cel mai cinstit mod…
Mergem din oraș în oraș, mereu în mișcare. Deocamdată.
Până găsim o cale mai bună și mai stabilă de a trăi.
- Vă plac floricelele? - Cui nu-i plac?
Astea sunt cele mai bune din lume.
Vorbesc serios!
Chiar sunt bune!
Uite, rămâneți până le terminați.
Plimbați-vă singure. Cunoașteți-mi familia.
Când terminați, vă conduc la mașină și vă întoarceți la școală. Bine?
Da.
Până terminați floricelele.
Fiecare tatuaj prevestește ceva.
La ce ne uităm aici?
Nu știu, dar mai am o mulțime.
Nu se știe ce viitor o să vă apară în fața ochilor.
Fiecare tatuaj prevestește ceva.
Pielea ei e o pânză care îl rivalizează pe Van Gogh.
Veniți. Plătiți.
Nu se știe ce viitor o să vă apară în fața ochilor.
Fiecare tatuaj prevestește ceva.
Pielea ei e o pânză care îl rivalizează pe Van Gogh
Veniți. Plătiți.
Nu se știe ce viitor o să vă apară în fața ochilor.
Fiecare tatuaj prevestește ceva.
Pare promițător.
Ce facem?
Pui o întrebare și mă iei de mână.
Și apoi? Ești o ghicitoare?
Îți arăt ce trebuie să vezi.
Ca un glob de cristal?
Ceva de genul ăsta.
Haide. Fă-o!
Ar trebui să fiu aici?
Trebuie să aibă un proiector, nu?
FATA INDESTRUCTIBILĂ
O să am un spectacol la circ?
Ăsta nu e viitorul, Claire.
E dorința ta.
Hai să plecăm de aici.
- Bună! - Bună seara!
Toate astea pentru mine?
Nu trebuia!
Serios, chiar nu trebuia!
Peter, m-ai dezamăgit.
Voiai să îmi injectezi droguri în gât.
Nu ăsta era planul data trecută?
Nu mă înțelege greșit, felicitări că ai reușit inițial.
Dar să mă păcălești de două ori?
Da, știu.
- Ce naiba ai făcut? - Prietenul nostru haitian…
I-am luat puterea…
Ștergerea amintirilor și anularea puterilor.
Dă-mi fratele înapoi!
Nathan e mort, Peter. Eu știu.
E încă în tine și îl voi recupera.
Și ce vrei să faci? Mă bați până iese?
Ceva de genul ăsta.
Dumnezeule!
Doare, nu?
Nu te mai vindeci!
Doamne!
- Doamne! Ce vrei? - Să ne înțelegem.
Mă opresc. Te las să te vindeci. Dar mi-l dai pe Nathan.
Mi-l dai înapoi, trup și suflet.
Pare că numai tu ai de câștigat.
Da.
Deci, ce alegi?
O să ai nevoie de mai multe cuie.
E în regulă.
O să șterg tot ce te definește, până rămâne doar Nathan.
Aș vrea să te văd încercând.
- Haide, Nathan, știu că ești acolo! - Haide!
- Omoară-mă! - Ajută-mă, nu pot singur.
Te rog!
- Pete. - Tu ești?
Cum adică îți vede dorințele?
Habar nu am.
Ai o dorință secretă de a deveni artist la circ?
- Nu. - Locul ăsta devine înspăimântător.
- Hai să… - Dar e uimitor.
Toți au găsit o modalitate să își folosească puterile.
Păcălesc lumea, Claire.
Măcar trăiesc deschis.
Într-un circ!
Există lucruri mai rele. Să vezi cum e să te vâneze guvernul!
Pot să fiu fata care e tăiată în două la fiecare spectacol.
- Ce mai aspirație! - Da.
Mai dă-mi trei mingi. Vreau tigrul acela mare.
- Nu e corect! Ți-a trecut rândul. - Taci și învață, domnișorică!
Trei ani la juniori. O să câștig tot!
Au!
Se îndrepta fix spre centru! Ce naiba ai făcut?
Nu eu am jucat trei ani la juniori.
- Dublu sau nimic. - Bine. Sunt banii tăi.
- Cum face asta? - Urmărește-i mâna dreaptă.
Îmi pare rău.
Gata, domnișoară, e rândul tău.
Tipul era un mitocan, dar asta nu îi dă dreptul să îl înșele.
- Mamă! - Ura!
- Bravo! - Bine!
- Felicitări! - Vă mulțumesc mult!
Cine urmează? Haideți, trei mingi pentru un dolar.
- S-au terminat. - Fiți următorul câștigător!
Fetița a câștigat marele premiu.
Bună seara. Sper că v-a plăcut ce ați văzut.
Nu chiar.
Dacă vreți, vă pot duce în culise, unde trăim.
- Sigur. - Nu, mulțumim.
Ești bine-venită. Aici nu excludem pe nimeni.
Haideți, poftiți! Așa vă vreau!
În tot sudul statului Ohio…
Bun! Un ac în carul cu fân!
Nu îmi vine să cred că i-am verificat pe toți.
Nu o să găsim nimic aici.
Circul e de negăsit.
O să încerc să le compar cu baza de date a CIA,
să văd ce găsesc.
Lasă, Noah. Fetele își mint tații.
- Nu ești singurul. - Am meritat-o.
Așa tată, așa fiică.
Minciunile sunt inevitabile în meseria noastră.
- Și ce semeni, aia culegi. - În regulă.
Bine, plânge-ți de milă!
Descarcă-te!
I-am îndepărtat pe toți cu nevoia mea sufocantă de control.
- Serios? Pe toți? - Pe Sandra, pe Claire…
- Pe tine. - Pe mine?
Da.
- Pe tine. - Ia să vedem!
Lauren, a fost ceva între noi.
La Primatech?
Te-am plăcut, dar nu am avut sentimente mai profunde.
Ba da.
Ba nu.
Luam micul dejun de două ori pe săptămână timp de șase luni
și discutam orice.
Mi-aș aminti asta.
Nu și dacă ți-ai șters amintirile.
- Mi-ai șters memoria? - Nu.
Tu ai făcut-o. S-a terminat înainte să înceapă.
Am știut amândoi că se va termina rău și tu ai ales calea morală.
Mi-am șters amintirile singură.
Nu așa am vrut să îți spun
dar meriți să știi adevărul…
Și acum? Ești burlac, disponibil
și ai crezut că poți relua relația?
- Dl Bennet? - Cine întreabă?
Mă numesc Eli. Sunt un emisar.
- Din partea cui? - Circul Sullivan.
- Pot intra? - Prefer să rămâi acolo.
De ce sunteți nepoliticos?
- Ce vrei? - Ceva ce aveți.
Și de care avem nevoie.
Nu vrem să fie rănit cineva.
Așa că o să luăm ce ne dorim și plecăm.
Baie!
- Se poate multiplica. - Știu.
Asta înseamnă să fii pregătit!
Unul dintre ei e principalul. Îl împușcăm și scăpăm de ceilalți.
A durat două săptămâni să îl găsim pe cel din Tulsa. Cum facem?
Îi împușcăm pe toți și ne rugăm.
- S-a dus. - Cu tot cu dosarele tale.
Din când în când, căpcăunul se întorcea,
aducând cadouri pentru băiețeii și fetițele din sat.
Deși adulții se temeau de el și îl urau,
copiii știau că e inofensiv,
pentru că… ei știu mereu adevărul.
Nu?
Trebuie să recunoști că nu e deloc sinistru în culise.
- Pentru că e întuneric. - E ca orice alt circ.
Cu excepția escrocilor cu superputeri.
Toți știm că jocurile de la circ sunt măsluite. Și…
Nu văd problema în a împărți norocul.
Au lăsat fetița să câștige, nu?
Se folosesc de puteri.
Nu te văd folosindu-ți puterile să înșeli oameni.
Barbie!
Doyle?
- Bună! - Ce faci aici?
În trecere. De când ești aici?
De când m-ai ajutat să plec din Costa Verde.
Am încercat să trec neobservat.
N-a mers. Apoi m-a găsit Samuel
și totul s-a schimbat.
E minunat aici!
Mi-am găsit locul.
Pot să fiu eu însumi.
Nici nu știi cum e!
Trebuie să vorbim despre asta. Mai rămâi?
Da. Puțin.
Mă duc să mă pregătesc și vorbim după.
- Bine. - Bun!
Cum naiba ești prietenă cu un angajat?
M-a răpit și a încercat să o facă pe mama să mă împuște, dar…
L-am iertat.
Poftim?
Claire.
Copiii vor să mai asculte o poveste înainte de culcare.
- Vrei să ne spui una? - Nu.
- Nu cred că știu una. - Ba sigur că da.
Toți avem o poveste.
Bine.
A fost odată ca niciodată…
o broască.
Locuia într-un tărâm îndepărtat cu mama,
tata, fratele și cu un mormoloc numit dl Muggles.
Broasca își dorea să fie specială.
- Dar… - Ce vreți de la ea?
Nu e corect să vă jucați cu sentimentele ei. E vulnerabilă.
- Trăim în vremuri tulburi, nu? - Ăsta nu e un răspuns.
Familiile pot fi… de tot soiul.
Dar ingredientul esențial este iubirea.
Nu avem multe de oferit, dar iubire avem…
din plin.
Ceva ce a schimbat totul.
- Am obosit, Pete. - Știu.
Nu. Adică sunt sătul.
Am încercat să scap, să mă lupt
și nu cred că mai pot.
- Nu mai rezist. - Ba poți.
Haide să luăm puțin aer.
Știu un loc bun.
Și, după ce au salvat lumea,
broasca s-a întors acasă cu tot ce a învățat…
și au trăit fericiți până la adânci bătrâneți.
Gata, copii! La culcare!
- Gata poveștile! La somn! - Noapte bună!
- Noapte bună, Stephen!
- Pa! - Te adoră.
Cine e șeful aici?
Îmi pare rău, domnule. Accesul nu e permis aici.
- Unde e șeful? - Eu sunt, amice.
Nu suntem amici. Mi-ați furat banii.
Trebuie să fie o eroare. Nu furăm de la clienți.
Pe naiba! Dă-mi banii înapoi!
Oferim jocuri de noroc.
- Ți-ai asumat un risc și ai pierdut. - Jocul a fost aranjat.
Sau nu ai avut îndemânarea necesară să câștigi.
Toți avem anumite talente, amice.
Poate că bunul Dumnezeu
a uitat să îți ofere și ție ceva.
Poftim aici un dar!
Doamne!
- Nu! - De ce nu ripostează?
E clar că amicul nostru vrea să demonstreze ceva.
Să-l lăsăm.
- Gata, destul! - Serios?
Mă lupt cu tine! Cu oricare dintre voi, ciudaților!
Nu ne poți răni.
Îți amintești ultima oară când am fost aici?
Da. Îmi amintesc.
Stăteai acolo pe margine…
ca un idiot…
întrebându-mă despre depresia tatei…
și dacă pot să zbor.
Îți amintești ce ai spus?
- Că amândoi putem. - Nu.
Înainte de asta.
Ai negat totul.
Era an electoral.
Negarea era singura opțiune.
Parcă a trecut un milion de ani, nu?
O viață!
Și am trecut prin toate…
împreună.
Prin toată nebunia.
Putem trece prin orice, Nathan.
Chiar și prin moarte?
De ce nu?
Pentru că nu sunt eu. Nu e corpul meu.
- E al lui Sylar. - Nu.
Tu ești! Nathan, pe tine te văd.
- Vezi o iluzie. - Nu. Tu ești.
Trebuie să te lupți, da?
Nu pot.
Mă omoară.
- Nu mai rezist, Pete. - Ba da, Nathan.
De aceea m-ai găsit. Ai venit să mă găsești.
Te-am găsit pentru că voiam să te răstignesc în Times Square.
Nathan, nu erai tu.
- Asta tot încerc să îți spun! - Nathan, rămâi cu mine.
Opune-te! Haide, am nevoie să te lupți.
Opune-te, Nathan!
Rămâi cu mine, amice.
Te rog!
Haide!
Îmi pare rău, Pete.
Nathan!
Ridică-te, Nathan.
- Dă-mi drumul, Pete. - Nu pot!
- Acceptă că nu mai sunt. - Trebuie să mă ajuți.
Ridică-te, te rog!
Trebuie să continui pentru amândoi, Pete.
Da?
Spune-i mamei că o iubesc. Ai grijă de Claire.
Și fă lucruri bune!
- Mereu ai fost bun, Pete. - Nathan.
Și cred că încă nu ai arătat tot ce poți.
- Nu pot fără tine. - Poți face orice, Pete…
Orice!
Ține minte asta.
Te iubesc!
Nathan?
Te iubesc, Nathan!
De ce l-ai lăsat să îți facă asta?
Viața e doar o serie de alegeri.
A fost una din multele pe care trebuie să le fac ca să asigur binele familiei.
- Te-ai fi putut apăra. - Da. Cu ușurință.
Dar suntem țigani, Claire.
Cântărim cu grijă orice decizie când aveam de-a face cu cei din exterior.
Calea cea mai ușoară e uneori cea mai înțeleaptă.
- Nu e drept. - Nu este.
Nu suntem așa diferiți, nu?
Amândoi învățăm lucruri noi despre noi înșine,
căutăm feluri noi de a ne trăi viața așa cum vrem.
Voi aveți asta aici.
Oare?
Puteți fi ce vreți, în public, în fața oamenilor.
Dacă mințim, ținem capul plecat și gura închisă…
și lăsăm un cretin să ne lovească fără să ripostăm? Sigur!
Am fost dus cu zăhărelul toată viața…
învățat să accept nedreptățile.
Acum pun asta la îndoială. La fel și tu.
Știu ce gândeai când te plimbai pe aici…
că locul ăsta e… foarte ciudat, însă atât de familiar.
Am dreptate?
- Nu știu la ce mă gândeam. - Ba da. Și aveai dreptate.
Toți credem că e puțin ciudat.
Un circ?
E singura viață pe care mulți o știu.
Dar putem mai mult.
Putem crește…
dacă ne dăm seama cum.
Și cred cu tărie, Claire Bennet, că ne poți ajuta cu asta.
E timpul…
pentru introspecție.
Și te invit să rămâi câteva zile să faci asta…
înainte să te întorci la facultate.
CIRCUL SULLIVAN BROS.
Noaptea asta parcă a fost un film prost al lui Fellini.
Încă un drum de 21 de ore. Vrei să fii prima?
Ce mai e?
- Ne vedem luni. - Ce?
O să rămân două zile.
Atât mai e până se termină vacanța și…
Mi-e greu să explic.
Dar…
Trebuie să te convingi.
Înțeleg.
Am văzut, Claire,
cum te uitai la ei…
ca și când aparții…
și îi cunoști.
Nu m-am simțit așa nicăieri, niciodată.
Mă bucur pentru tine.
Ne vedem luni.
Sper.
O să rezolv tot, Lydia.
Totul o să aibă logică. Joseph, adunarea celorlalți… Totul!
Ai făcut mari eforturi să o aduci aici.
E atât de inocentă.
Nu sunt sigură că o să îți fie utilă.
Nu pe ea o vreau.
Fratele meu, Joseph, știa el ceva.
Credea că, dacă familia e izolată, e în siguranță.
Și a funcționat ani de zile.
Dar cât putem continua așa, hoinărind fără un loc al nostru?
Vremurile se schimbă, trebuie să ne schimbăm și noi.
Trebuie să nu mai fugim, să ieșim din anonimat.
Ar trebui să fim mai puternici. Problema e că suntem prea puțini să le ținem piept.
Dacă vrem să fim grozavi,
trebuie să ne creștem rândurile, să aducem membri noi.
Iar cei noi nu vor putea fi sufocați de povara pe care noi am purtat-o
hoinărind ca nomazii.
Merită un cămin…
un tărâm al făgăduinței.
M-am gândit mult unde să fie.
Și mă tot întorc la locul ăsta.
Aici ne vom stabili și vom construi o nouă viață, o comunitate.
Aici nu vom mai fi asupriți.
Ne vom trăi viața așa cum vrem.
Dar astea nu se vor întâmpla până nu îi aducem pe ceilalți.
Și când reușim asta, ne vom întoarce aici.
Și nu vom mai pribegi.
O să fim, în sfârșit…
acasă!
VA URMA…
Subtitrarea: Catinca Ștefan