Din episoadele anterioare…
Stai puțin!
E Claire?
- Bună, Claire! - Samuel vrea să se predea.
- Da? De ce? - Ca să își protejeze familia.
Se predă,
dacă restul rămân în siguranță, fără să fie expuși.
L-am găsit pe deal… cu asta.
Peter, o să omoare mii de oameni.
- O să fie un măcel. - Spune-mi exact ce ai văzut.
- Nu o poți salva. - Dar altcineva poate.
Nu te teme! Sunt aici să te salvez.
E prins, Peter.
Ce naiba ai făcut?
L-am prins în cel mai rău coșmar al lui.
Nu va mai răni pe nimeni.
- Îl aduc înapoi. - Nu. Nu poți face asta.
Dacă îi intri în minte, e posibil să nu mai poți ieși. Peter, nu. Peter! Nu!
Hei!
Peter.
Chiar tu ești?
Am venit să te scot de aici.
Tu ești, nu?
Am crezut că sunt singur aici, că toți au murit.
Ce faci aici?
Am venit să te iau. Hai să mergem!
Nu putem ieși de aici, Peter.
Tot încerc…
- De trei ani. - Trei ani?
Ce tot spui? Au trecut trei ore.
Stai puțin.
Nu ești…
cu adevărat aici. Nu ești real.
E mintea mea, nu?
Mintea îmi joacă feste și e parte din pedeapsă, nu?
Crezi că te las să mă tachinezi?
Stai departe de mine!
Te omor dacă mă urmărești.
CAPITOLUL ȘAPTESPREZECE „ZIDUL”
Sylar.
Jur că te omor! Ieși din mintea mea!
Calmează-te. Îți spun adevărul.
Am venit să te scot.
De ce tot spui asta?
M-am dus acasă la Parkman să te caut. El te-a pus aici.
- E un vis. - Nu, nu e un vis.
E real.
Nu înțelegi că e un coșmar?
Ba chiar e un coșmar.
Trei ani, complet singur.
Nu ani, ci ore.
- Înțelegi? Parkman te-a prins aici. - Parkman? Imposibil.
Oare?
Ce-ți amintești înainte să ajungi aici?
Îmi amintesc…
că voiam să îmi schimb viața…
crezând că o să petrec o veșnicie singur.
Exact. Și iată-te! I-am luat puterea lui Parkman.
Te pot scoate de aici.
De ce ai face asta?
Fratele celui pe care l-am omorât?
Am nevoie de ajutorul tău.
Te-aș putea lăsa să putrezești aici,
dar trebuie să o salvezi pe prietena mea, Emma.
În vis, tu o salvezi înainte să omoare mii de oameni.
Nu.
Nu eram eu.
Eu nu salvez. Ar trebui să știi.
Se va întâmpla, iar tu o vei salva.
Bine.
Chiar crezi că ne poți scoate de aici?
Să te văd! Încearcă.
Vezi?
Nu mergem nicăieri. Suntem prinși aici pentru totdeauna.
- Trebuie să facem ceva cu ea. - Așa e, Eli.
Dă-mi voie.
Vreau să îl văd pe tata.
E în siguranță, nevătămat.
Deși nu merita, după ce a tras în oameni nevinovați.
N-a fost tata. Dacă era el, ai fi fost mort.
Doar nu ești atât de naivă!
Tatăl tău a venit cu o armă, hotărât să o folosească.
Nu de asta m-ai convins să mă predau? Te temeai că va face asta.
Nu. Vreau să îmi văd tatăl, acum.
Devotamentul față de tatăl tău e înduioșător, dar te orbește.
E timpul să deschizi ochii și să vezi ce fel de om e.
Îl cunosc și nimic din ce îmi spui nu va schimba asta.
Sigur că nu. De aceea o să îți arăt.
- Tată. - Claire.
Slavă Domnului că ești bine.
- Dezleagă-l! - Nu încă. Damien.
Damien are puterea de a dezvălui amintirile cuiva.
Nu doare, dacă nu te împotrivești.
Crezi că mă luminezi dacă îmi arăți amintirile tatei?
Meriți să știi adevărul.
Dă-i drumul, Samuel. Nu mai ai nevoie de ea.
Te temi că o să vadă cum ești, Bennet?
Nu face asta.
Aruncă o privire, Claire.
Vezi cum a început totul.
Asta le are pe toate:
tapiserie albi, capace cu model, finisaje din lemn la interior, tot.
Copiii o vor adora!
- Cât sunt ratele? - 150 $ pe lună.
Știu, e cam mult, nu? Uite…
Nu ați auzit de la mine,
dar ar trebui să mergeți la Val, pe La Cienega.
Au același model, poate din anul precedent la jumătate de preț.
Mulțumim. Apreciem ajutorul.
Bine.
Bob, răspunde pe linia unu.
Bob, ai un apel pe linia unu.
Ghici cine e!
Stai să văd. Mâini moi, minunate, degete suple și lungi.
- Nu știu. Candy? - Candy?
Am călcat pe bec! Ești soția mea.
Ce faci aici?
Am zis să trec, să văd ce mai face cel mai chipeș om de vânzări.
Dacă îl văd, îl întreb.
Eu nu fac bine. Nu mă pricep la asta. Nu am instinct bun pentru vânzări.
Nu aici îți e locul.
- Ar trebui să scrii scenarii. - Cineva trebuie să plătească chiria.
Cine are nevoie de bani? Putem trăi din dragoste.
- Ce bine ar fi! - Da.
Ce e? S-a întâmplat ceva?
Sper că nu.
Doar că am o veste neașteptată.
- Promite-mi că nu o să te enervezi. - Kate, ce e?
Sunt însărcinată.
Știu că nu am planificat asta
și că tu vrei să ai totul planificat mereu, dar…
Noah…
Ești bucuros?
Sigur că da! O să fiu tată.
Ai avut altă soție și familie?
Îmi pare rău că nu ți-am spus.
Nu.
Nu contează.
Dă-i drumul.
Nu vrei să afli ce a pățit prima soție a tatălui tău?
Nu.
E treaba lui. Dacă voia…
A păstrat secretul cu un motiv.
- Nu e așa? - Dă-i drumul.
Ai ce voiai. Un țap ispășitor.
Uite frica din ochii lui. Știe ce urmează.
Vă las cu Damien.
- O să ți se pară informativ. - Nu face asta, nenorocitule!
- Ai comandat aperitive? - Comandă dublă.
Mănânci pentru doi acum.
Îți vine să crezi? Noi doi, părinți.
- Oare cum o să fie? - Habar nu am.
Dar abia aștept să aflu.
Comanda demoo shua venit.
Du-te!
- Comanda. - Ce s-a întâmplat cu dl Yin?
- El livrează de obicei. - Da, nu a putut veni.
- Bine. Cât îți datorez? - Totul.
- Noah! - Nu mă pot mișca.
- Ce ai făcut? - Unde sunt restul banilor?
- Cum ai făcut asta? - Kate, dă-i poșeta!
- Atât? - E tot ce avem.
Ia-i și du-te!
Ce ești?
Nu!
Kate. Dumnezeule!
Kate! Nu!
Nu.
Kate.
Renunță, omule.
Trebuie să vorbești cu mine.
Ai rezistat o lună. E impresionant.
Nu e nimeni acolo. Și nici nu o să fie.
Nu o să îmi petrec restul vieții aici, singur, cu tine.
Nici pentru mine nu e Raiul pe Pământ.
Uite.
Îți plac benzile desenate. N-am găsitDoc SavagesauFlash.
Ce ai?
Lasă prostiile și concentrează-te!
Să mă concentrez, nu? Ca să ieșim de aici să o salvăm pe…
Cum o cheamă?
Emma.
O cheamă Emma.
Acceptă realitatea.
Fata s-a dus și, dacă trebuia să ucidă mii, și ei au murit.
- Toți au murit, cu excepția noastră. - Tot ce e real aici suntem noi.
Crezi că ești aici de ani, dar e doar un vis.
Dacă e doar un vis, cum de avem cărți?
- Cum a făcut Parkman cărți? - E visul tău.
Cum aș putea ști Stâlpii PământuluisauCatch-22?
Poate le-ai citit și ți-au rămas în cap.
- Nu am cititA Noua Minune. - Eu da.
- Suntem în capul tău? - Nu știu.
Nu știu cum funcționează.
- Nu vrei să ieși de aici? - Ba da, normal.
Nu vrei, nu-i așa?
- Nu vrei să pleci. - Poate că merit singurătatea…
Tot nimicul. Poate le merit!
Poate că da, dar nu pot face asta singur.
Trebuie să mă ajuți.
Bine?
Bine, Peter.
Vrei să te ajut?
Vreau să te ajut.
De unde a apărut ăsta?
E zidul din subsolul lui Parkman.
Ce caută aici?
- Asta e ieșirea. - Ce?
Nu înțelegi? Trebuie să ieșim prin el.
Te pot ajuta?
Tocmai plecam.
Ești rănită. Lasă-mă să mă uit.
Sunt medic. Te rog.
Nu e nevoie. Nu vreau să îți fac probleme.
Am probleme cu auzul. Poți repeta?
Sunt Lauren. Am venit aici să îl opresc pe Samuel Sullivan.
Erai cu cel care i-a împușcat pe toți. Bennet?
Bennet n-a tras cu arma.
Samuel, nu este ceea ce pare.
El e vinovatul.
- Nu și-ar împușca oamenii. - Greșești. A făcut lucruri îngrozitoare.
Încearcă să îi ațâțe pe toți împotriva unui inamic comun.
- Trebuie să verific cu doctorul. - Vine Samuel. Nu îi spune că sunt aici!
E totul bine?
Nu suntem singuri…
nu-i așa?
Nu avem secrete aici.
A zis că ești un om rău.
Că tu ai făcut asta.
Ți-ai împușcat oamenii.
Nu. E dezinformată.
Dă-mi voie să vorbesc cu ea.
Poți pleca.
E în regulă.
Vreau doar să vorbim.
Ia uite ce avem aici.
Prima ta soție a fost ucisă de un special?
Da.
Acum mult timp.
Cel care eram atunci a murit împreună cu Kate.
Îmi pare rău că nu ți-am spus, Claire.
E în regulă.
Unele lucruri, nu poți…
să le povestești.
Dar ăsta e motivul pentru care ai intrat în Companie.
Așa ai devenit cine ești.
Nu, nu mai e nevoie să mai văd.
GOLFUL MEXIC
INCENDII CIUDATE
UN AN MAI TÂRZIU
Nu mișca!
- Vrei portofelul? Ia-l! - Am zis să nu miști!
Nu îți vreau banii.
- Atunci? - Informații. Știu ce ești.
Ce poți să faci.
- Cum? - Nu contează.
Caut pe cineva. Pe unul ca tine.
Ca mine? Despre ce vorbești?
- Adică mai e cineva ca mine? - Nu începe!
Ce faceți nu e normal. Sigur vă cunoașteți.
Cel pe care îl caut se numește Richard. Are cam 1,80 și părul închis la culoare.
Cam 23 de ani. Poate mișca lucruri cu puterea minții.
Mi-a ucis soția.
Nu știu pe nimeni ca mine. Jur!
Nu te cred.
A fost un accident.
- Erai înarmat! - Nu am știut ce găsesc.
M-am temut.
A fost prima oară când ai ucis.
Ce urmează?
Un singur proprietar, kilometraj mic, cea mai bună de aici.
E cea mai bună ofertă.
Dacă nu o vreți,
am alt client chiar aici care abia așteaptă.
Deci?
O luăm.
Bună alegere. Managerul meu o să vă facă actele. Scuzați-mă!
Salutare!
- Te interesează o mașină? - Nu chiar.
Vreau să îți ofer un post.
- Te cunosc? - Te-am urmărit.
Felul în care l-ai ucis pe acel special…
Și noi l-am vânat, dar tu ai fost primul. Relaxează-te!
Secretul tău e în siguranță.
Am fost așa de impresionați, că vrem să lucrezi pentru noi.
- Cine ești? - Mă numesc Thompson.
Eu și asociații mei te putem ajuta să-l găsești pe ucigașul soției tale.
Iar tu ne poți ajuta să îi găsim pe ceilalți.
Cum merge cu… unul ca noi, unul ca ei?
Sincer, e greu să mă obișnuiesc.
Claude devine invizibil oricând vrea. Are un mare avantaj.
Avantaj? Sunteți parteneri.
- E vorba de probleme cu încrederea? - Păi, cum să nu?
E anormal. Adică… Uneori, când sunt singur,
mi se pare că mă urmărește. Știi ce zic?
Da, știu.
Știi, cazul tău e neobișnuit, Bennet…
Felul în care ne-ai atras atenția, ce s-a întâmplat cu soția ta.
E normal să ai o antipatie.
Ce vrei să spui?
Avem 17 cazuri, trei morți, toate datorate ție.
Toate au fost accidente. Ați verificat.
- Două pastrame de vită. Altceva? - Nu. Atât. Mulțumim.
Compania a investit prea mult în tine ca să taie legăturile.
Dar avem nevoie de o schimbare.
Ia-ți o soție, fă-ți o familie.
- E o glumă? - Nu.
O să te pună în echilibru, o să te calmeze…
Mai puține incidente.
O soție?
- Nu pot face asta iar. - Sigur că poți.
Cea care a adus sandviciurile ar merge.
- Și dacă refuz? - Nu o să o faci.
Compania ți-a aranjat căsătoria.
M-au încurajat, dar am ales-o pentru că o iubeam. Știi asta.
Compania ia multe decizii în locul tău.
Lua. Dar s-a terminat.
Tot ce vezi, toate amintirile, atât sunt.
Sunt în trecut.
WEEKENDUL DE ZIUA RECUNOȘTINȚEI
ACUM DOUĂ SĂPTĂMÂNI
Bună, Gretchen!
- Bună, dle Bennet. Ce faceți aici? - Am venit să o văd pe Claire.
Știi cumva unde e?
Habar nu am.
Nu trebuie să minți pentru ea.
Știu că mi-a furat busola
și pot să pun pariu că ați mers împreună la circ.
Întrebarea e, de ce nu s-a întors cu tine?
A vrut să rămână.
- Vine luni. - Ai lăsat-o acolo?
Nu vezi ce se întâmplă?
Că se bagă în ceva ce clar nu înțelege?
- Poate că vrea să înțeleagă. - Nu e un joc.
- Cei de la circ sunt ucigași. - Credeți că nu știu?
Vrea să fie cu oameni ca ea. Dacă nu sunt buni, o să-și dea seama.
Nu o mai încuraja. Cooperează cu mine!
Vreau să fie fericită.
E fericită, cu tine, aici la facultate, trăind o viață normală.
- Și dacă nu e suficient pentru ea? - Trebuie să fie.
Ce face aici?
O să îmi ștergeți amintirile?
Nu.
Nu dacă faci ce îți cer.
Lipseai. Nu știam cum să te găsesc.
- N-ai încredere în mine. - N-am încredere în Samuel.
- Gretchen e bine. - Ai amenințat-o!
Și asta nu a fost în trecut. E recent.
Claire. Claire!
Trebuie să mănânci ceva.
Nu am nevoie.
Nici să dorm.
De nimic.
Ceva progrese azi?
Nu.
E ca ieri… și alaltăieri.
Și ziua precedentă.
A trecut… nici nu știu cât.
- Nu îmi spune cât a trecut. - Nici nu l-ai ciobit, Peter.
- Nu știu cât mai poți continua. - Oricât e nevoie.
Știu privirea asta.
- O ai mereu. - Ce privire?
Howie Kaplan te-a învins pe 50 de metri. Am alergat în fiecare dimineață…
E amintirea lui Nathan, nu a ta!
Ți-am zis să încetezi cu asta.
Nu ești el.
Nici pe departe.
Mi-ai tot zis asta.
Uite, Peter, știu că ți-am mai zis, dar…
Îmi pare rău!
Îmi pare rău că l-am ucis. Că l-am luat de lângă tine.
- Îmi pare… - Da?
Tot spui asta. Îmi pare rău…
Nu îmi aduce fratele înapoi.
- Nu schimbă nimic. - Așa e. Nimic nu se schimbă.
Suntem blocați aici pentru totdeauna.
Nu mai suport.
Ești de la companie… același gen de persoană ca Bennet.
Nu trebuie să se termine rău.
Predă-te, eliberează-i pe Bennet și pe fiica lui.
- De ce? - Pentru că îți iubești familia.
Nu vrei să sufere. Dar vor suferi.
Sunteți mereu așa siguri pe voi.
Nu crezi că știu eu mai bine?
- Și ce e? - Schimbarea.
Suntem puternici, ne putem arăta, putem lua ce ne aparține.
Nu aveți dreptul să luați nimic.
Ba sigur că da.
Merităm admirație, respect.
Și intenționezi să rănești oameni?
Și ce vrei să fac?
Să trăiesc așa?
Să trăiesc la circ?
De ce nu? Ai fost fericit aici.
Ani pierduți, neîmpliniți. Puteam să fiu mult mai mult.
Știi de mine?
Despre film?
Știi cât de puternic aș deveni…
dacă i-aș aduce aici pe toți?
Fratele meu a zis că aș putea muta munți, orașe.
Mă întreb dacă e adevărat.
Pot schimba lumea?
Sper din suflet să nu aflăm vreodată.
Ce ți-a făcut ție lumea?
Trebuia să se poarte mai frumos.
Nu face asta, te rog!
Samuel.
Fata a ieșit din Casa Oglinzilor.
Trebuie să vorbesc cu ea.
E timpul să adunăm familia.
Să-și facă bagajele. Mergem într-un loc mai bun. O să fie cel mai bun spectacol.
Mi-ai fost de ajutor.
Eli, ocupă-te de ea cu prietenii tăi, da? Mersi!
Ce faci?
O să închei totul.
Nu-l pot aduce înapoi pe Nathan, Peter. Dar pot să dau cu barosul.
Îmi pare rău pentru asta, Claire.
Sper că, în urma acestei experiențe dureroase, vezi adevărul.
Da.
Ai dreptate, Samuel. Tata e un om rău.
Locul meu e cu tine.
Ești eroul meu.
Asta vrei să auzi. Despre asta e vorba.
De ce nu mi-ai arătat când a împușcat-o pe Lydia?
Sau nu era în program?
Poate că n-a apăsat pe trăgaci aseară.
Anulează asta toate dățile când a făcut-o? Te minte și acum!
Își amăgește scumpa fiică, pentru că nu poate avea încredere în noi.
Credeai că mă întorci împotriva lui?
Chiar nu înțelegi, nu?
Poate pentru că nimeni nu te-a iubit cu adevărat.
Zici că ei sunt familia ta, dar nu e așa. Se tem de tine.
- Dă-mi-l pe tata și plecăm. - Nu. Îmi pare rău.
Ești prea importantă, Claire, mai ales acum, când totul e gata de schimbare.
Ce se întâmplă? Unde merg toți?
Vorbeam cu o nouă prietenă despre cine sunt, ce pot să fiu
și m-a privit cu atâta frică!
Vreau să văd privirea aia de mii de ori.
Cum adică?
Va fi cel mai mare spectacol.
Să nu ne mai ascundem. E timpul să ne arătăm, să fim puternici.
Mergem în New York, ne mutăm în Central Park.
- Acolo le vom arăta ce puternici suntem. - Nu poți face asta.
Se vor pierde vieți. Dar se vor teme de noi, ne vor respecta.
- Asta ne-am dorit! - Eu nu mi-am dorit asta!
Claire, vei moșteni această nouă lume. E moștenirea ta.
Le vei aminti de mine și când nu voi mai fi.
De aceea e important să fii în familie.
Ești disperat…
și ești mic.
- Nu o să fiu niciodată în familia ta. - Parcă ești tatăl tău.
Chiar speram să te conving. Poate, cu timpul, te vei răzgândi.
Nu fi așa de sigur.
Da.
E în rulota cu suveniruri.
O problemă cu doamna de la guvern…
Ne-am jucat de-a șoarecele și pisica, dar a scăpat.
- Vrei să o caut? - Nu merită.
- Totul bine? - O să fie.
Claire Bennet are nevoie de timp să se gândească la oferta mea.
O să îi dau șansa asta.
SUVENIRURI
Claire.
- Vreau să îți explic ce ai văzut. - Vorbim mai târziu.
Ce e asta?
Sunt gata de plecare.
- New York. - Sună distractiv.
O să fie.
Mă tem că ni te vei alătura mai târziu. Trebuie să te ocupi de ceva.
Înainte ca Lydia să moară, mi-a zis de oameni care vor să ni se opună.
Trebuie să îi oprești… definitiv.
La mulți ani!
- Nu e ziua mea. - Da, știu.
Dar ai tocit-o pe a ta și… și am găsit-o pe asta.
Apreciez… că ai răbdare cu mine…
că mă menții zdravăn.
Frumos din partea ta, Peter.
Vrei să îți zic ceva ciudat?
Când iei barosul de jos, cred că mă vei lovi pe mine.
Chiar e ciudat! Când îl ridic
și eu cred că o să dau cu el în tine… foarte tare.
De ce?
Pentru că ești cine ești.
Aș vrea să îți accept scuzele, dar dacă te iert…
nu e drept față de el.
Nathan.
Dacă renunți la furie, te temi că îl vei pierde?
Așa că ai menținut-o tot acest timp?
Simt cum se duce, dar…
apoi mă uit la tine și văd cum l-ai ucis.
Mi-ai răpit fratele.
Suntem aici de nu știu câți ani…
împreună.
M-am schimbat. M-am căit. Nu voi mai răni vreodată pe cineva.
Iar tu te-ai temut să mă scoți de aici.
Peter…
Nu mai sunt acea persoană. Peter, știi asta.
Știu.
Știu că nu ești.
Cât a trecut, de fapt?
Jumătate de zi, probabil.
Mi se pare că am fost acolo ani întregi.
Da.
Face totul să fie mai puțin real?
S-o salvăm pe Emma.
Scuze că pun punct festivalului iubirii, dar nu vă las să faceți asta.
- Nu am semnal. - Claire, ești teafără?
- Da. Tu? - Da. Ajută-mă să desfac sforile.
Ăla e un felinar?
Suntem îngropați.
- Cât de jos crezi că suntem? - Nu știu.
Am căzut 12 sau 15 metri.
Hei!
- Ne aude cineva? - Ajutor! Ne aude cineva?
VA URMA…
Subtitrarea: Catinca Ștefan