Din episoadele anterioare…
- Ieși din mintea mea! - E un vis.
- Nu e un vis! - Am venit să te iau de aici.
În vis, Emma, prietena mea… O salvezi înainte să ucidă mii de oameni.
Crezi că ne poți scoate de aici? Să te văd!
Charilie era inima mea, lumea mea, aleasa mea.
Am făcut tot ce am putut să o salvez.
Unde e Charlie?
Sunt singurul care știe unde este scumpa ta Charlie.
Ajutați-l!
Vom arăta că acuzatul a abuzat de puterea sa
pentru a distorsiona timpul și spațiul în mod repetat.
- Încă o izbucnire… - Și ce?
Am venit să te salvez.
Crezi că mă vei ilumina cu amintirile lui?
Nu face asta!
Te temi că va vedea cum ești?
- Ai adus o armă. - Mă temeam.
E prima oară când ai ucis pe cineva. Chiar ai crezut că l-aș trăda?
Claire Bennet are nevoie de timp de gândire.
Să adunăm familia. Lucruri mai mari și mai bune.
Va fi cel mai mare spectacol.
Tată?
- Tată? - Da.
Sunt aici.
Nu e semnal.
Claire? Ești bine?
- Da. Tu? - Da. Ajută-mă să mă dezleg.
Ăla e un felinar?
Suntem îngropați.
Cât de jos suntem?
Mi s-a părut că am căzut cam 15 metri.
Hei!
- Ne aude cineva? - Ne aude cineva?
Ajutor! Ne aude cineva?
- Ajutor! E cineva sus? - Să ne ajute cineva!
- Ajutor! Ne aude cineva? - Alo! E cineva?
Cât timp a trecut?
Jumătate de zi, poate.
Parcă am stat acolo ani de zile.
E și amicul tău, Samuel, aici?
Am venit singur acum.
Să zic așa.
Ce vrei?
Samuel m-a trimis să mă asigur
că prietenii tăi de la subsol nu ne fac probleme.
Presupun că te include.
Îmi pare rău că vă întrerup.
Haide.
Ai îndoieli despre asta. Te văd. Îmi dau seama.
Nu vrei să faci asta.
Ce vreau eu nu contează.
Nu am de ales. Nu te obosi. Suntem mulți.
Vreți să plecați imediat.
Încerci să-mi controlezi mintea?
Toți în afară de unul nu prea avem… minte.
Această noapte va fi unică.
În seara asta…
vom schimba totul.
Prea mulți ani am fost stigmatizați ca cetățeni de mâna a doua.
Când de fapt suntem deasupra lor!
Ar trebui să aspire să devină ca noi, nu invers.
Așa e!
Așa că îmi iau acest angajament…
La noapte…
pentru totdeauna, tragem cortina și dezvăluim cine suntem cu adevărat.
După seara aceasta, vom fi respectați!
Da.
Gândește-te la ce faci.
Nu face asta!
Nu!
Matt!
Matt? Ești bine?
Nu.
Haide. Stai jos!
- Au! - Bine, bine.
E doar dislocat.
Minunat!
El ce naiba caută aici?
CAPITOLUL OPTSPREZECE „O LUME NOUĂ”
- Ai vrut să mă vezi? - Aici erai.
- Da, e timpul pentru solo-ul tău. - Ce?
Cum crezi că ne vor găsi oamenii?
Îi vei aduce tu aici.
Ți-am spus că ai un dar unic. E timpul să îl folosești.
- Visul. - Ce vis?
Cel de care mi-a spus Peter. Cântam la violoncel.
Mii de oameni vor muri.
Avea dreptate.
Mă dezamăgești, Emma.
Nu mă poți obliga să fac nimic.
Aș fi preferat să participi voluntar.
Dar se mai întâmplă.
Îți aparține, dle Doyle.
Mereu mi-au plăcut blondele.
Ce frumos am visat!
Tu, eu și Kimiko, lucram la Yamagato.
Ce simplă era viața cândva, nu?
- Poate fi din nou. - Mi-ar plăcea foarte mult.
Ce faci jos din pat?
Dacă vrem înapoi viața simplă, trebuie să luptăm pentru ea.
Ești sigur că te-ai recuperat?
Și operația pe creier? S-a vindecat?
Ai control total asupra puterilor?
Sigur ești destul de puternic?
Și operația de pe creier? S-a vindecat?
Ai control asupra puterilor?
Da.
- Măcar așteaptă consultul. - M-am săturat de doctori.
Avem multă treabă. Trebuie să-l oprim pe omul cu fluturele.
- Hiro Nakamura? - Da?
Femeia de la 1106 m-a rugat să vă dau asta.
EȘTI CHIAR TU? GĂSEȘTE-MĂ!
Sfinte Sisoe!
L-am blocat într-un coșmar.
Cum a scăpat? Tu ai făcut asta.
- E poveste lungă. - E poveste lungă.
Dar acum trebuie să aflăm ce are de gând să facă Samuel.
- Mii de oameni sunt în pericol. - Citește-i gândurile. Spune-ne ce vezi.
De ce? Ca să fiți supereroi împreună?
E ridicol. Peter, fii serios, e un monstru!
- Nu cred că ai încredere în ăsta! - Ce faci cu mâna ta…
Samuel va arăta lumii puterile lui. New York.
Central Park, diseară.
Cum adică să-și arate puterile?
Va deschide pământul, îi va ucide și îngropa pe toți.
Așa aș fi făcut și eu.
O zici de parcă n-a fost ieri!
Nu mai sunt la fel, Matt. Știu că e greu să crezi.
- Avem ce ne trebuie. Hai! - Nu plecați!
Dacă pleci cu Sylar vor muri oameni.
- Va fi vina ta. Nu pot permite asta. - Hai!
Nu merg nicăieri.
- Despre ce vorbești? - Eu am zis asta.
Încă mai pot controla gândurile.
Ți-am zis, Peter, nu-l las să plece.
Suntem prea jos.
Ba nu.
Putem săpa. Va dura, dar…
Se va termina oxigenul înainte.
Cu cât săpăm mai mult, cu atât consumăm mai mult aer,
mai precis, eu voi rămâne fără aer.
Plămânii tăi se regenerează.
Ce spui?
E în zadar.
Cum adică în zadar? Trebuie să găsim o cale să ieșim.
Știu de ce Samuel te-a pus aici cu mine.
Ca să mă vezi cum mor.
CIRCUL SULLIVAN BROS.
Atrage-i înăuntru!
- Charlie? - Serios?
- Cum e posibil? - Cine ar fi trimis un cocor origami?
- Îmi cer scuze! - Dumnezeule!
Când am văzut pe fișa asistentei Hiro Nakamura, nu mi-a venit să cred.
A trecut foarte mult timp, Hiro,
de la restaurantul Burnt Toast, acum 65 de ani.
Charlie?
Să ne concentrăm. Să găsim ceva!
- Claire. - Ai un plan.
- Știu sigur că ai un plan. Care e? - Nu am.
Trebuie să vorbim despre ce ai văzut în camera oglinzilor.
- De ce? - Tu vei supraviețui.
Și dacă durează o lună, tot vei ieși de aici.
Eu nu.
- Nu-i adevărat! - Ba da.
Am să-ți spun ceva.
Ce ai văzut acolo sus, totul, e adevărat.
- Dar nu e tot adevărul. - Nu face asta!
Suntem produsul experiențelor trăite, bune și rele.
Tot ce mi s-a întâmplat m-a făcut cine sunt, dar nu și ce am devenit.
- Ești tatăl meu orice ar fi! - Nu mă proteja, Claire! E treaba mea.
Să mă protejezi?
- De restul lumii? - Da, exact.
Și de asta consideri că oamenii ca mine nu pot trăi liberi?
Nu mai contează ce cred eu…
pentru că întreaga lume e pe cale să afle despre tine.
Mulțumește-i lui Samuel.
Poate că nu va fi rău.
Poate că lumea e mai pregătită decât crezi tu.
Lucrurile se schimbă.
Sigur.
Vor fi curioși o vreme, până apare un Sylar
și apoi scot furcile și se dezlănțuie iadul. Am mai văzut asta.
Se vor întoarce împotriva ta, Claire. E natura umană.
Ai dreptate.
Lucrurile se schimbă.
Dar oamenii, nu.
Sylar l-a ucis pe fratele tău! L-a ucis pe Nathan.
- M-am căit. - Da, în coșmar.
Și cât a durat? Două ore?
Nu pentru noi, Matt. Sunt cinci ani.
Ai auzit ce pune Samuel la cale. Îl putem opri.
Nu mă aștept să înțelegi coșmarul.
- Și nu mă aștept să mă ierți. - Bine.
Am făcut atât rău, atâtor oameni. Lasă-mă să mă revanșez.
Matt…
Am fost în mintea ta, deci știu cum e să fii un om bun.
Citește-mi gândurile și decide tu!
Vezi…
chiar aici.
Nu, am văzut doar mintea ta bolnavă.
Aia n-a fost inima ta.
Pot dovedi.
Dă-mi măcar o șansă.
Trebuie să ne crezi, Matt.
Bine. Ieșiți din casa mea!
Să mergem.
Acum vei face exact ce îți spun eu să faci.
Emma se descurcă foarte bine. E multă lume.
- Toți au venit să ne vadă. - Ce să vadă? Circul?
Despre ce altceva să vorbesc?
Reporterii aceia…
- Tot tu i-ai invitat? - Lumea trebuie să ne vadă, Edgar.
E cel mai mare spectacol al nostru.
Pari agitat.
N-ai emoții, nu?
Entuziasmat.
În seara asta, totul se schimbă…
Pentru toți.
Mă aștepta în ziua când am plecat de la restaurant.
Un bătrân a zis că e prieten cu Samuel Sullivan,
și-a pus mâna pe umărul meu.
Apoi m-am trezit la un colț de stradă în Milwaukee.
Era 26 ianuarie, 1944.
- Nu! - Era frig.
Eram speriată. Nu știam pe nimeni și-mi era dor de tine.
Și ai trăit tot timpul ăsta.
M-am angajat la fabrica de muniție. Toate fetele făceau asta.
Știai că trebuie 50 kg de nituri
ca să atașezi aripa de la un Mustang P-51?
Dacă nu folosești calibrul de 14 în loc de 16…
Charlie, îmi pare atât de rău! A fost doar vina mea.
L-am adus pe omul fluture la tine.
Te-a trimis departe pentru că te iubeam.
Când am spus că sunt produsul experiențelor mele,
am omis ce e mai important…
Tu.
Ai apărut în viața mea…
și ai schimbat totul.
Omul pe care l-ai văzut în amintirile alea n-ar fi putut muri fericit.
- Dar eu pot… datorită ție. - Nu spune asta.
Nu spune asta!
Încearcă să mă ierți, Claire!
Nu.
Nu trebuie să te iert.
Trebuie să-ți mulțumesc.
Sunt cine sunt datorită ție.
Te iubesc!
Și eu te iubesc, ursuleț!
Vreau să-mi promiți ceva…
că te vei ascunde.
Ce?
Lumea nu trebuie să știe despre tine.
Poți rămâne aici. Te poți integra. Poți scăpa, Claire.
- Știi cum s-o faci. - Nu face asta!
Vom găsi o cale.
Vreau să-mi promiți că te vei ascunde.
Claire, te rog!
E ultima mea dorință, Claire.
- Te rog, promite-mi! - Nu, nu!
Tată? Nu. Nu! Tată?
Tată, nu! Nu!
Tracy.
- Nu știu ce să fac. Moare. - Nu voi permite asta!
- Haide! - Tată!
- Noah! - Tată!
Tracy!
Sunt zece metri de pământ.
- Gata? - Da.
- Haide! - Haide!
- Îmi rămâi dator. - Da, imediat ce ieșim de aici.
Sper că știi să înoți.
Noah!
- Tată! Ești teafăr? - Da.
- Tracy ne-a salvat. - Știu. Eu am chemat-o.
- Circul? - E în New York, în Central Park.
Am chemat un elicopter să ne ducă în Manhattan. Trebuie să…
sosească.
- Unde e? - A zis că i-ai rămas datoare.
Trebuie să plecăm!
Nu te necăji, Hiro!
Te-aș fi așteptat, dar până te-ai născut tu,
eu deja eram adult.
Sunt așa de fericită că am apucat să te văd înainte…
Nu ești bine.
Parte bună e că anevrismul nu m-a mai supărat
după ce doctorul tău ciudat m-a vindecat.
Din păcate, tot restul corpului a început să cedeze.
Pot repara asta, Charlie.
Să repari?
Cum adică?
Pot repara totul.
Îmi cer scuze! Ne scuzați un minut?
- Cum adică, să repari? - Mă întorc în 1944…
și o duc înapoi la restaurant.
Hiro.
Nu poți să calci pe un „fluture mic”.
Dar repar o greșeală teribilă.
- Ca să poată trăi normal. - Exact.
Faci asta pentru ea, nu pentru tine.
Da… Absolut.
CIRCUL SULLIVAN BROS.
A reușit. A adus mii de oameni.
Va fi un masacru.
Trebuie să găsim culisele. Știi unde sunt?
- Da, în spate. - Bine, mergem separat.
Tu mergi pe aici, iar eu pe acolo.
- Bine. - Claire… ai grijă!
Și tu!
Pe aici.
Stai!
Visul.
- Ce? - Toți oamenii sunt aici.
- Ca mieii la tăiat. - Nu se va întâmpla, Peter.
Găsește-l pe Samuel. Îi salvez eu.
Peter…
În vis, eu o salvam.
Ai încredere în mine.
E o urgență.
Spune-i lui Hiro că trebuie să ajungă aici imediat.
Unde crezi că mergi?
Nu-ți face griji. Am venit să te salvez.
Ce te aduce în New York?
Oameni buni!
Ascultați-mă, vă rog!
Trebuie să vă îndepărtați de Samuel!
N-ai ce căuta aici, Claire.
Știu ce v-a spus.
Că vă va arăta lumii și că veți trăi liberi.
Și credeți-mă, îmi doresc foarte mult asta.
Dar nu e petrecerea voastră. E a lui.
Ia uite cine a ieșit la aer! Ce faci aici, Claire?
- Nu faci parte din familia asta. - Ai dreptate.
Dă-mi voie să te întreb.
Familia ta știe ce ai de gând să faci?
De ce nu le spui?
Va ucide toți oamenii de aici.
Așa vă va prezenta lumii.
De ce ar face asta, Claire? Ne-a oferit o nouă viață.
Dacă nu m-ar fi găsit, aș fi stat în parc.
Vagabond.
Știu adevărul, Claire.
Seara aceasta este a noastră.
N-am vrut să-ți rănesc familia, Edgar. Întreabă-l pe Samuel.
Și-a omorât propriul frate.
Vreau să-l împiedic să omoare mulți oameni.
Atunci, avem același țel.
Nu-l pot ucide în văzut tuturor.
Și pari genul de om care are un plan.
Deci, ce facem?
E simplu. Te voi aștepta în anul 1944. Când apari la colțul acelei străzi,
te aduc înapoi la restaurant unde te-am lăsat…
- Și aș fi tânără din nou. - Și vom putea fi împreună.
Sună bine.
Dar, Hiro, eu deja am trăit o viață. Am avut o viață minunată.
65 de ani e multă vreme.
- Buni! - Salut, scumpete!
- Unde sunt mami și tati? - Vorbesc cu asistenta.
Sally… el e un vechi prieten.
- Se numește Hiro. - E un nume haios.
- Bună, Sally! - Bună!
Sally, adu-i pe mama și pe tata să-l cunoască pe Hiro, bine?
Bine.
Hiro…
după război m-am măritat cu un om minunat.
Am făcut patru copii. Am șapte nepoți frumoși.
Am avut o casă, prieteni, am împărțit momente,
o viață.
Dacă ar fi să mă întorc și să aleg altă viață,
ce s-ar alege de toate astea?
Ce s-ar întâmpla cu Sally?
Hiro.
M-a sunat Noah Bennet. Are nevoie de noi. Acum.
S-a terminat.
Ea și-a găsit finalul fericit.
Jurnalul meu de erou s-a terminat.
Nu mai am nicio țintă.
Serios?
Noah Bennet l-a găsit pe Samuel Sullivan.
Circul e în New York. În Central Park.
Te cheamă soarta.
Mă cheamă soarta.
Doyle, nu vreau să te rănesc.
- Dă-i drumul, te rog! - De când ceri politicos?
Va muri multă lume dacă nu oprim asta.
Ești metamorf? Îl ai pe îngeraș în tine?
- Nu ne poți ține așa la nesfârșit. - Nu am de gând.
Doar până termină Samuel spectacolul.
Nu-i așa, Em?
Nu cred că m-a auzit.
Ești bine?
Sylar, te rog! Ascultă-mă!
- Te rog! Samuel m-a obligat! - Serios?
Credeam că tu ești păpușarul.
Haide! Ce-ți pasă de ea?
Sunt aici să o salvez.
Nu ești tu ăsta!
- Tu ești ca mine! - Ba nu.
Sunt un erou.
Știu ce am făcut pentru ei.
Știu și că îți iei puterea de la ei?
Sunteți sursa puterii lui. Fără voi, e nimic.
De asta a păstrat Joseph familia restrânsă atâția ani,
pentru că știa cât de puternic poate deveni Samuel,
și că ar pierde controlul ca atunci când a îngropat orașul.
Dar dacă plecați cu toții acum, el va fi slab.
Va fi ordinar, un nimic.
Cred că am auzit destule, nu?
Vă folosește și asta încerca Joseph să împiedice.
De ce nu le spui ce ai făcut?
- Ajunge! - L-a omorât! Și-a ucis propriul frate!
Crezi că te vor crede pe tine
Ar fi pierduți fără mine.
Nimeni nu crede că aș fi în stare să-mi ucid fratele.
E cineva.
Doi oameni.
Lydia mi-a spus tot.
Nu e aici acum să confirme, nu?
- Pentru că a ucis-o. - E o minciună.
Nu-i așa?
Spune adevărul, Samuel!
M-ai pus s-o omor pe Lydia.
N-am făcut așa ceva.
Ai dat vina pe mine ca să justifici asta.
Îl credeți pe el, după tot ce am făcut pentru voi?
Știu că nu pot rămâne aici după ce am ucis pe unul de-ai noștri.
Dar el trebuie oprit.
Depinde de voi toți.
Claire are dreptate. Dacă plecați, el nu are puteri.
S-a terminat, Samuel.
Haideți!
Să plecăm!
Nu, stați! Unde mergeți?
Nu înțelegeți?
Sunteți victime.
Toți, ca Joseph.
Fugiți cât puteți!
Nu vă puteți îndepărta destul!
- Doamnelor și domnilor, vreți spectacol? - Da.
Cel mai mare spectacol de pe pământ!
- Suntem prea aproape. - Să ne îndepărtăm cât mai mult!
Fugi!
- Se pare că mi-ai descoperit puterea. - E ciudat, nu?
Nu te las să mai rănești pe nimeni.
Peter, ar trebui să știi că trebuie să se teamă de noi.
Doar așa ne vor respecta. Tot ce ți-ai dorit a fost respect.
Știm amândoi cum e să trăiești în umbra unui frate.
Joseph mi-a distrus potențialul, m-a subminat, ca și fratele tău.
Fratele meu nu m-a dezamăgit. M-a ajutat să cresc.
Hai!
Hiro, teleportează-i pe toți de aici!
- Pe toți? - Trebuie să încercăm cu… Toată lumea!
Sunt așa de mulți!
- Trebuie să se atingă. - L-ați auzit. Luați-vă de mână.
Sunt prea mulți.
- Te încarc eu. - Mă încarci?
Eu rămân. Mă ocup de Samuel.
Unu… doi… trei.
Cum e să fii normal?
Unde au dispărut toți?
N-au cum să fi plecat toți. Sunt pe aici pe undeva!
Nu mă puteți părăsi.
Lașilor!
Unde sunteți?
Veniți înapoi!
Sunteți nimic fără mine!
Recunosc…
Nu suport bâlciurile.
Da.
SFÂRȘITUL VOLUMULUI CINCI
VOLUMUL ȘASE „O LUME NOUĂ”
Ești teafără?
Era un om pe nume Doyle.
- M-a obligat să cânt. - Doyle.
Prietenul tău…
s-a ocupat de el.
Ce zici?
Îmi place.
- E toată lumea bine? - Hiro are grijă de ei.
Vor fi bine.
Capul jos.
Cine îl ia pe Samuel? E o companie nouă?
Una veche. Lauren a apelat la niște amici.
Ce le spune?
- Că a explodat o țeavă de gaze. - Normal.
Iar restul… Chestii care zburau și vibrau…
Efecte speciale de la un spectacolul foarte bun.
- Încă nu-l vezi, așa-i? - Ce să văd?
Viitorul… în care toți vom trăi liberi.
- Claire, știi părerea mea. - Cât mai putem ascunde asta?
Scuze. Ați fost aici. Ce s-a întâmplat?
Nu comentez.
Ne puteți spune ce ați văzut aici?
La fel ca el.
Vă rog, trebuie să fi văzut ceva.
Sigur? Pare că vreți să spuneți ceva.
- Da, aș vrea să spun ceva. - Claire.
Ai dreptate.
Oamenii nu se schimbă.
Vreți să știți ce s-a întâmplat aici?
Filmați-mă!
- Pe ea. N-o pierde. - Claire!
Claire!
Filmezi?
Ce face?
Îmi distruge inima.
- Ești pregătit să mergi acasă? - Da, în sfârșit.
Ce face?
E impresionant, Peter.
- Ce? - Când am salvat-o.
Nu m-am gândit la mine. Puteam să-l omor pe Doyle și n-am făcut-o.
M-am simțit bine. Corect.
Ce naiba crede că face?
Va schimba totul.
Așa e.
E o lume nouă!
Mă numesc Claire Bennet. E încercarea cu numărul…
Am pierdut șirul.
VA URMA…
Subtitrarea: Ioana Jijian