Vedeţi asta? O folosesc pentru a-l monitoriza pe Jake,
să-i urmăresc semnele vitale, chestii de genul ăsta.
E tehnologie la capacitate maximă.
- Jake! - Sarah!
- Cine e tipa? - E Sarah.
Sarah din Georgetown? Cea din acel căminul
în care aţi stat 4 ani şi nu i-ai cerut o întâlnire?
Chiar ea.
Vedeţi cum s-au poziţionat naniţii
în jurul sistemului său nervos central?
Stabilesc o legătură prin creier.
Unii din şoarecii de laborator au avut convulsii musculare.
Au existat cazuri rare, când au respins naniţii
iar rezultatele nu au fost bune.
Ce se va întâmpla cu mine?
Am primit mesajul tău.
Ne vom întâlni la restaurant.
Bună dimineaţa, Lorenzo.
Ce faci? Eşti bine?
Ciao, Maria.
Antonio... micuţule.
Antonio bea apă.
Antonio?
Dumnezeule, Jake.
Răspunde odată, Jake.
Jake! Ce... eşti ok?
Da, sunt bine. Ce faceţi aici?
Mi-am făcut griji pentru tine.
Ţi-am verificat semnele vitale, şi apăreau...
Nu.
Ce?
Mi s-a blocat ecranul.
Scuze.
Doamne.
Acela sunt eu. Jake Foley, sunt tehnician It.
Acces de securitate: scăzut.
Foarte scăzut.
Apoi într-o zi, s-a schimbat totul.
Viaţa a devenit mai interesantă.
Fran, trebuie să realizăm alt diagnostic.
Tocmai am făcut unul.
Da, însă, semnele lui vitale slăbesc repede,
şi trebuie să mai facem unul.
Ok, ok, ştiu că am greşit cu ecranul.
A fost vina mea, dar e vorba mai e ceva.
- Sper asta. - Aşa e.
Vezi acel şoricel?
Acele e Antonio, care, din păcate,
a rămas în aceeaşi stare în care l-am găsit azi de dimineaţă
adică, paralizat.
Pot să-ţi arăt ceva?
Acest efect secundar a apărut
în rarele ocazii când naniţii erau în versiunea beta
dar niciodată în versiunea asta.
- Asta e în... - Antonio. Da.
Asta e şi în Jake.
- De fapt, sunt gemeni. - Gemeni?
Da. Au fost injectaţi în aceeaşi zi,
de aceea... sunt îngrijorată.
Jake prezintă vreun simptom?
- Păi, nu dar... - Dr. Hughes,
dacă aşa e, trebuie... trebuie să mă înştiinţezi.
- Ok. - Vorbesc serios.
Nu-mi permit ca Jake să fie pus în pericol când e pe teren.
Ai înţeles?
Da, desigur.
Bine.
Supraveghează-l mereu.
Asta nu va fi uşor.
- Timpul de plecare? - Nouă dimineaţa.
- Care e numărul cursei? - Cursa 10-11.
Îmi sună cunoscut.
Sarah, n-o să-ţi vină să crezi.
- Suntem în acelaşi avion. - Grozav.
Hei, stai la acel han,
- Cum se numeşte? - Nu. Stau la Cabana Bay.
Da. Şi mie mi-a plăcut felul cum arată cabana.
Putem merge cu maşina.
Sigur. Putem merge cu maşina. Ce idee grozavă.
- Ok. Vineri la 10:00. - Pe curând.
Jake.
Da?
- Putem vorbi? - Sigur.
Cum de eşti surprinsă?
Am depus cererea la Resursele Umane acum 3 săptămâni.
Spre deosebire de Resursele Umane,
tu ai în tine un proiect de cercetare în valoare de jumătate de miliard de $.
Pe acest proiect ar dori mulţi oameni să pună mâna.
E o nuntă.
- Tot e un pericol. - Ce anume,
domnişoarele de onoare bete?
Lou, m-am trezit în dimineaţa asta
cu pistoalele în faţa mea.
Ce urmează, o gardă de corp când am o întâlnire?
Va trebui să cer voie ca să-mi fac nevoile?
E pentru siguranţa ta, Jake.
Apreciez asta,
dar vreau să am o viaţa în afara agenţiei.
Prietenul meu se însoară.
Sunt cavalerul de onoare.
Te rog.
Vreau decât 2 zile libere.
Două zile de viaţă normală.
Sarah, salut.
Mă bucur că mergem împreună.
Mă bucur pentru Kevin şi Jen. Îmi place de tine.
Bună, Sarah.
Mă bucur că mergem împreună cu maşina şi avionul.
Poate o să ieşim cândva să dansăm undeva...
E ciudat, suntem prieteni de atâta timp,
de mult timp, nu înseamnă că ar trebui să ne căsătorim.
Nu zic asta.
În mod sigur nu zic asta.
Scuze că am întârziat!
Bună.
Am avut ceva treabă, şi... nu contează.
Nu-ţi face griji. Mă bucur că mergem împreună.
Mă bucur pentru Kevin şi Jen.
Sunt prieteni de atâta timp şi se căsătoresc. E uimitor.
Da. Ştiam că în cele din urmă vor fi împreună.
- Da. - Ok, trebuie să mergem.
Ok, ascultă...
Avem toată ziua la dispoziţie ca să vorbim. Da.
- Bună. - Jake el e Alex. Alex, Jake.
- Încântat de cunoştinţă. - Da. Şi eu.
Lasă-mă să mă aşez la mijloc.
Băieţi, o să ne distrăm de minune în acest weekend.
- Da, o să fie grozav. - Ok.
Frate...
Omule, ce mai faci?
Salut, Kev.
Nu-mi vine să cred că tot mai porţi sacoul acela vechi.
Da. Nu-mi vine să cred că tot îţi mai cade părul.
Hei! Nu da replici tăioase
celui care se va însura.
S-a întâmplat în cele din urmă.
Da, mult mai repede decât credeam, sincer.
Credeam că sigur voi fi ultimul la însurătoare.
Nu, nu, se pare că eu sunt.
Că tot veni vorba, sunt singurul fără pereche?
Ce s-a întâmplat? Credeam că ai venit cu Sarah.
Nu au mers lucrurile cum plănuisem.
Încă nu i-ai spus ce simţi pentru ea.
- E vorba de sincronizare. - Da, vezi să nu, ani de sincronizări.
Haide, amice, îndrăzneşte.
- Eu am reuşit cu Jenny. - Ai urmărit-o.
Nu contează. A zis da.
Du-te şi serveşte-te cu ceva de băut,
şi mă duc să-mi găsesc mireasa.
Vrea neapărat să te vadă. Mersi că ai venit.
- Ok, omule. - Ok. Ne vedem mâine.
Fran?
- Poţi să-mi faci un serviciu? - Ce?
Dacă suntem întrebate ceva în legătură cu şoarecii sau Jake...
Să mă anunţi pe mine prima dată.
- Bine. - Mersi.
Da. Nu mai pot de atâta distracţie.
În sfârşit, o figură cunoscută. Bună.
Jur, m-am întâlnit cu rude care nici măcar nu ştiam că există.
- Jen, arăţi minunat. - Mulţumesc.
Mult prea minunat pentru tipul ăsta.
Asta e, nu? Mă excită tocilarii.
Da.
Mulţi oameni abia aşteaptă să audă acel toast.
- Da, apropo cum e? - E...
chiar aici.
- Nu ştii ce să zici. - Absolut nimic.
Jake...
Dragă, mătuşa Lois vrea să te vadă.
S-a trezit din beţie?
Deocamdată, deci e momentul potrivit.
- Ok. - Baftă.
Cine e tipul de acolo?
Despre cine e vorba?
Tipul acela care pleacă, se uită la mine.
Probabil e vărul meu Phil.
E un tip tare ciudat.
E singur.
Deşteptule.
Grozav.
E locul meu.
Bună...
Ia... loc.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Sunt Jake Foley.
- Încântată de cunoştinţă, Jake Foley. - De asemenea.
Eşti din partea miresei sau a mirelui?
A miresei, lucrăm împreună.
Din partea mirelui, sunt cavaler de onoare.
Cred că...
vroiau să ne întâlnim.
Bună, iubito.
Iubito! Fă cunoştinţă cu Jake.
Jake, ea e Rachel,
partenera mea.
- L-ai văzut pe acela? - Da.
Ce amuzant era cu barba aceea.
Nu ştiu de ce nu-şi dădea seama.
Ce tot fac?
Nu.
Alex, opreşte-te. Mă gâdilă.
Îţi place aşa?
E perfect.
Dar aici?
Sunt un idiot.
Ai răbdare.
Alo.
Jake, bună, sunt Diana.
Ce faci?
- Nimic. - Serios?
Am văzut că naniţii sunt cam agitaţi, deci...
Diana, mă monitorizezi la o nuntă!
Îmi pare rău, Jake. Asta trebuie să fac.
Ştiu. Îmi pare rău.
- Doar că... - Ce?
Nimic. Nu-i nimic.
Jake...
Nu ştiu, cred că sunt frustrat. Sunt aici,
toţi prietenii mei sunt aici şi toţi sunt realizaţi pe plan personal.
Toţi...
se îndrăgostesc şi îşi întemeiează familii
şi e atât de evident că eu nu am acelaşi drum.
Jake, ascultă-mă, toate aceste lucruri care le simţi
sunt... sunt foarte comune. Adică,
aproape toată lumea trece prin aşa ceva la un moment dat.
Internii din medicină au un termen pentru asta.
Ce termen?
Sindromul singurătăţii.
E fatal?
Nu. Te cam deprimă.
Între timp,
încearcă să te culci, ok?
- Mersi, Diana. - Noapte bună.
Noapte bună.
Cine e?
Bună.
Eşti surprins.
Un pic.
M-am consultat cu un expert în legătură cu sindromul singurătăţii,
şi mi-a spus că nu e bine să te duci
vreodată la o nuntă fără pereche.
Aşa că am venit.
Nu ca perechea ta,
doar ca o prietenă care se preface că e iubita ta.
Diana, nu trebuia să...
Ştiu. Am primit tot felul de spam-uri despre cursele aeriene,
şi dintotdeauna mi-am dorit să văd Seattle, deci...
Nu-mi vine să cred că ai zburat până aici.
Aşa e.
Plăteşti micul dejun.
Ce aiurea e chestia cu aruncatul buchetului de flori.
De ce nu puneţi lumina reflectoarelor
pe toate femeile singure şi disperate al căror
destin stă în mâinile miresei
care aruncă la nimereală florile în spatele ei.
Iar eu, la înălţimea mea crezi că aş putea să le prind?
- Mersi. - Mersi.
Nu cred că pot mânca asta.
Ce? De ce nu?
Mă doare stomacul.
- Serios, de când? - Nu ştiu. De câteva zile.
- Ok, e...? - Ascunde aia!
- Jake, ar putea fi grav. - Nu e grav.
Ţin un toast pentru nuntă, ai înţeles?
Aşa mi se întâmplă de fiecare dată când vorbesc în public.
Scuze.
Te pot ajuta cumva?
Nu, nu pot fi ajutat. E ca şi cum ai privi cum deraiază un tren.
E ok. Toată lumea se aşteaptă să o dau în bară,
şi aşa fac de fiecare dată.
Jake. Omule, paintball.
- Aşa e. - Paintball?
Da, e un obicei.
Bătălia înaintea mariajului. Te superi?
Nu, nu-ţi face griji.
- Ok, ne vedem mai târziu. - Ok.
- Să mergem. - Haide.
David.
Redner.
Jesse.
Meeks.
Shefflin.
Spider.
Ne vedem mai târziu, Foley.
Ok, băieţi, fiţi atenţi.
Asta ar putea fi ultima dată
când vă voi vedea...
fără să cer voie.
Dar, în ciuda faptului
că o să fie ca în război,
să nu uităm că am venit aici să ne distrăm, ok?
Nu uitaţi, siguranţa înainte de toate, băieţi.
Asta nu se pune, nu?
E cavalerul meu de onoare.
Ok, băieţi, să începem.
Fran. Sunt Diana. Ai aflat ceva despre Antonio?
Nu încă. Deocamdată analizez informaţiile recuperate.
- Ok, să-mi dai de ştire. - Bine.
Cum e Jake?
E bine. Mă simt cam jenată.
Oricum, e mai bine că te-ai dus.
Aşa e. Sună-mă când termini, ok?
Bine.
Dragă. Sunt acolo.
- Au început deja. - Ce anume?
- Nu, mulţumesc dar... - Dragă...
Nu-mi place asta.
Să arăţi minunat e
visul oricărei femei.
Mulţumesc.
Ok.
Te-ai ars, Foley!
- Cine e? - E doar Foley.
Va fi uşor.
Ok, îl flanchezi pe dreapta. Eu spre stânga.
N-o să aibă unde fugi. La 3. Pregătit?
Unu... doi... trei.
A fost uşor.
Fir-ar.
Manichiura şi pedichiura e una din marile plăceri ale vieţii.
Sunt virgină.
Adică, nu am m-am mai dus să-mi fac
manichiura şi pedichiura vreodată.
E prima dată.
- Glumeşti? - Nu.
Credeam că sunt o pierdere de timp.
Şi acum înţeleg că despre asta e vorba.
Aşa e.
Sunt Sarah Carter.
Bună.
Îmi pare rău!
Sunt Diane Hughes. Îmi cer scuze, sincer.
- Nu-ţi face griji. - Doamne.
Vii din partea mirelui sau a miresei?
Cred că... din partea mirelui.
De fapt, încă nu l-am întâlnit.
Sunt cu Jake.
- Jake Foley? - Da.
- Am fost la facultate împreună. - Da, ştiu.
A menţionat de tine...
o dată.
Doar o dată.
E foarte ciudat, pentru că am mers la aeroport împreună
şi nu a spus că aduce pe cineva.
Nu sunt iubita lui. Sunt doctorul lui.
De fapt, sunt un doctor. Sunt un doctor.
Am venit în ultimul moment.
Cred că aşa e.
Cum v-aţi întâlnit?
La servici.
Eşti un doctor la NSA?
Da, la Cercetare.
Cred că e foarte interesant.
Da.
Ce fel de cercetare faci?
Nu...
Nu pot să-ţi spun.
E... confidenţial.
- Bine. - Sarah!
Valerie e liberă.
- Încântată de cunoştinţă. - Şi eu.
- Ne vedem mai târziu. - Ok.
Hei, Jake.
Bine, m-ai prins.
Omule...
Cred că trebuie să dai presiunea mai încet.
Ce e, Jake, ţi-e frică?
Omule, serios, vei răni pe cineva.
Exact.
Fantastic.
Arăţi minunat.
Te-ai întrecut.
Bună. Sunt numai a ta.
Ok.
Jake, unde ai fost?
Am un lucru mărunt azi, se numeşte nuntă.
Vărul tău Phil e dus cu pluta.
- Da şi? - Vorbesc serios.
- Încerca să mă rănească acolo. - Cu bile de vopsea?
Da.
- Cu bile de vopsea? - Da.
- Vărul meu, Phil? - Da...
- Acela e Phil? - Da.
Salut. Sunt Jake.
Nu crezi că ai fost un pic prea agresiv acolo?
Da, păi nimic nu se compară cu o vânătoare bună, nu?
Da. Tu eşti singurul care te-ai distrat.
Te prinsesem înainte să faci acel salt.
Unde ai învăţat să faci asta?
Păi, a fost...
mult mai jos decât părea.
Da, cred că aşa e.
Hei, nu mi-ai spus cum te cheamă.
Ne vedem la nuntă.
- Paul, unde e Jake? - Nu ştiu.
Fir-ar.
Spre deosebire de Resursele Umane
tu ai în tine un proiect ce valorează jumătate de miliard de $.
Pe acest proiect ar vrea să pună mâna mulţi oameni.
Nimic nu se compară cu o vânătoare bună, nu?
Tot un pericol e.
E pentru siguranţa ta.
O linie sigură cu Directorul Adjunct Louise Beckett.
Ce? Aşa e,
Alpha Charlie Tango 4271.
Nu, nu, ascultă-mă asta e o urgenţă... Alo?
Bună. N-ai văzut că te aşteaptă lumea afară?
Pentru că va începe nunta fiicei mele.
Da, scuze. Vin imediat.
Trebuie să sunaţi la poliţie.
De ce?
Pentru că e un tip în camera 214
care încearcă să mă ucidă, de aceea.
Camera 214?
Da. Da. Camera 214.
Frate... Jake... ce tot faci, omule?
Toată lumea de acolo te aşteaptă.
Scuză-mă. Vin imediat.
Jake, omule, eşti cavalerul meu de onoare, ok?
O iau razna. Am nevoie să fii acolo.
Are nevoie de tine.
Ok. Ai dreptate. Ai dreptate, să mergem.
Sunaţi-i acum.
- Cred că e în primele rânduri din dreapta. - Ce?
Diana, perechea ta. Ne-am întâlnit.
Grozav.
Pare foarte...
interesantă.
Da. Da, aşa e.
Ştii să ţii un secret, Jake.
Ce?
M-am uitat prin cameră şi m-am gândit,
"acea fată nu e de nasul meu."
Jenny,
fiind cu tine am învăţat cum să iubesc
şi cum să fiu iubit.
Mă face să realizez
că pot realiza orice.
Jake...
Inelul.
Aşa e. Scuze.
Poftim.
Jenny...
Te iubesc.
Fir-ar.
Frumos spus.
Fran!
A sunat Directorul Adjunct Beckett. Îl verifică pe Jake.
Ce să zic?
Fran, nu-i spune unde sunt.
Spune-i că o voi suna.
Fie ca această zi minunată
să vă oglindească vieţile.
Să adauge măreţie
fiecărei realizări
şi să împrăştie o lumină divină
asupra oricărui eveniment neplăcut.
Da, mai repede.
Şi...
fie ca tot ce e virtuos,
minunat şi cinstit să vă lumineze vieţile.
Doamnelor şi domnilor, e onoarea mea
să vii prezint pe... Kevin and Jenny,
soţ şi soţie.
Poţi săruta mireasa.
Începe cu muşchii.
Prima dată crezi că de vină e tensiunea.
Despre ce vorbeşti?
Despre otravă.
E în sticla ta cu apă. Îţi era foarte sete.
Se duce la ochii apoi la urechi...
apoi te va epuiza.
Nici măcar naniţii nu te pot ajuta.
Nu are rost să te împotriveşti, Jake.
Eşti deja ca şi mort.
Fran, sunt Diana. Ai aflat ceva despre Antonio?
Da, a avut loc o creştere anormală în activitatea naniţilor
în jurul cortexului cerebral. Acum vine partea ciudată.
Pe creierul lui, Antonio are o
grămadă masivă de naniţi în lobul frontal.
Nu.
Ce s-a întâmplat?
Unde e?
Unde e Jake?
- Îl ştii pe Jake Foley? - Da. Ce s-a întâmplat?
Asta încercăm să aflăm şi noi.
Dl. Foley a fost văzut pe camera de
securitate când intra într-o cameră.
- Ce? De ce? - Nu avem nicio idee.
Jake.
Diane, pleacă de aici. Mă urmăreşte.
Jake, nimeni nu te urmăreşte.
- Nu, încearcă să mă omoare.. - Jake...
Jake, ascultă-mă. E de la naniţi.
Naniţii te omoară.
Ce?
Du-te şi aşează-te pe pat, ok?
Ok? Stai aici.
Nu-ţi face griji, Jake.
O să ne dăm seama, bine?
- Diana. - Ce?
Diana...
e aici. E în cameră.
Jake, Jake, ascultă-mă.
Nu e real ceea ce vezi.
Diana, e chiar în spatele tău.
Nu. Nu, mintea îţi joacă feste.
Naniţii îţi resping corpul. Supraîncarcă creierul
cu impulsuri electrice şi te fac să vezi lucruri
care nu există.
Jake, trebuie să vezi asta.
Sigur nu te simţi prea bine.
Ok, sus.
Am asta de la securitatea hotelului.
E făcută azi, mai devreme. Cu cine vorbeai?
- Era acolo. - Nu.
Nu. Ştiu că nu are sens acum,
dar trebuie să ai încredere în mine.
În cameră, avea poze cu mine.
Camera era goală.
Mintea îţi joacă feste.
Trebuie să fie ceva în kernel.
Diana...
Poate că, codul se multiplică
- Sau e o legătură cu memoria. - Diana...
Diana,
nu mă pot mişca.
Jake, e aici.
Răspunsul e aici şi îl voi găsi.
Nu mai e timp.
- Trebuie să-l resetezi. - Nu, nu putem face asta.
- De ce nu? - Fiindcă naniţii sunt complet integraţi
în sistemul tău. Fac parte din tine.
Dacă îi închid, te vor omorî.
Pentru o secundă.
Nu. Nu ştim sigur. Trebuie să existe altă modalitate.
Jake,
nu, nu voi cea care te va omorî.
Te rog...
Ok,
setez comanda de structură.
Legătura e setată.
Nu te poate salva, Jake.
Ok. Eşti bine.
Eşti ok. Eşti pregătit?
Ok.
Jake!
Unu, doi, trei.
Revino, Jake.
Unu, doi...
Unu... revino!
Doi, trei.
Haide odată! Jake!
Jake!
Jake?
Îmi pare rău.
Jake!
Salut!
Cine eşti?
Ce?
Glumesc.
Scuze.
Nu!
Diana,
sunt cavalerul de onoare.
Te rog.
Trebuie să ţin un toast.
Sunt bine.
Bine.
Stai puţin.
Doamna Directoare Beckett. Bună. Sunt Diana.
Aţi întrebat de Jake?
Da, ştii ceva de el?
Da, am vorbit cu el azi de dimineaţă şi e bine.
Am exagerat ca de obicei.
Bine.
Ne vedem luni.
Ok, la revedere.
Felicitări.
Ştiu că toţi abia aşteptaţi asta, deci
să încep.
Viaţa...
e...
grea, nu?
Ţineţi-vă bine, oameni buni.
Mulţumesc.
Spune, Jake.
Ok.
Jenny,
Kevin are nevoie de mai mult ajutor
profesionist faţă de majoritatea,
dar e un tip grozav,
şi te iubeşte foarte mult.
Şi, Kevin,
e posibil ca ştiinţa să nu descopere cum s-a întâmplat,
dar ai câştigat inima lui Jenny,
iar, pentru mine, acesta e un miracol adevărat.
Suntem norocoşi dacă putem găsi pe cineva
care ne e mereu alături,
care ne sprijină
în orice situaţie.
Face viaţa mai uşoară.
Deci,
asta a fost pentru prietenii mei,
pentru adevăraţii noştri prieteni,
Kevin şi Jenny.
Mersi, amice.
Toastul tău a fost minunat.
Se pare că ai trecut peste teamă.
Da. Da, presupun că
era vorba de puţină voinţă.
Deci,
unde e Alex?
Cred că şi-a găsit pe cineva.
Nu pricep.
Alex e gay, e un amic.
Nu-mi place să vin la nunţi singură.
Mi s-a părut că am auzit...
Credeam că... Deci nu sunteţi...?
Nu.
Sunt apropriată de Alex doar când facem un tratament facial.
Cred că sunt singură.
Da.
Cred că ar trebui să dansăm acum.
Aşa e.
Sarah,
cred că trebuie să dansez cu partenera mea.
Vrei să dansezi?
Nu ar trebui să...?
Ba da.
Am uitat să-ţi spun ceva.
Ce?
Mersi.
Traducerea, adaptarea
Re sincronizarea: Phantom
Subtitrări Noi Team
www.subtitrări-noi.ro
Pentru comentarii: www.tvblog.ro