Si stai !
Unde e Jordan ? Unde e Jordan ?
Tati ?
- Ce s-a întâmplat, dragă ? - Am avut un coşmar.
Oh. Haide.
Toată lumea are coşmaruri.
De ce ?
Totul a fost lăsat cum am găsit.
Am acoperit victima, dar autorul şi-a acoperit fecalele.
Părul şi fibrele trebuie să fie un mesaj. Sunt multe fire de păr de animal aici.
- Am început să luăm amprente. - Ai găsit vreun mesaj ?
Pe cadavru. Sau tăiat în piele.
Cei din Grup cred că nu ar trebui să luăm cazul din Portland.
- Unii nu cred că va ucide din nou. - O va face.
Alţii cred că trebuie să aşteptăm, aplicând metoda Holmes...
crezând că ucigaşii în serie cu trei victime...
cu o perioadă între crime mai mică de 30 de zile.
Nu va aştepta. Va ucide din nou.
10 zile. O săptămână, poate.
Frank, cu sute de cazuri pe care le-am rezolvat...
şi toate agenţiile mici care au nevoie de noi...
de ce Grupul a trebuit să te trimită acolo ?
A lăsat un mesaj. Sunt sigur de asta.
Nu se menţionează nici un mesaj în raport.
E acolo. Doar că nu l-am găsit.
Ok. Detectivii din Portland ne-au chemat.
Dar pentru reputaţie, vor să ia ei toată aprecierea.
E un tip ce lucrează la poliţia din Portland, Jim Horn.
Îl considerăm din Grup.
Are experienţă în ştiinţa comportamentului...
şi prin munca sa ne-a ajutat...
să prindem ucigaşul din San Diego.
E chiar bun. Lucrează la un birou în Portland.
Ne pare rău. Numărul solicitat este incorect.
- Vă rugăm verificaţi numărul.. - Cum dracu e incorect ? E numărul meu.
Dacă doriţi să vorbiţi cu un reprezentant al serviciului...
apăsaţi "1 " acum.
Toţi reprezentanţii sunt ocupaţi.
Dacă doriţi să aşteptaţi, vom răspunde la apelul tău în ordinea primirii lor.
Perioada de aşteptare este de 45 de minute.
Atâta trebuie să aştept de la tine, maşinărie..
Jim Horn ?
Frank Black.
Bun venit în Portland, Frank.
Am auzit lucruri frumoase despre tine de la Steve Choleski de la I.S.U.
Aşează-te.
- Cafea ? - Mulţumesc.
Nu prea să par nepoliticos, dar...
Îmi spun "James" acum.
Ok, James.
Mulţumesc.
Nu-i mare lucru.
Îmi faci profilul ?
Ai privirea de parcă îmi faci profilul.
Nu, James. Îmi făceam griji despre ce să întâmplă.
Scuze.
M-am despărţit de soţia mea şi, uh..
A trebuit să deconectez faxul acasă...
şi linia telefonică..
Man.
Te pot face să te simţi ca un rahat.
Îmi pare rău de soţia ta.
Văd că ai un copil. Şi eu.
E băiatul meu, T.E.
Nu am fost despărţiţi niciodată. Am auzit că e neplăcut.
Yeah. Munca asta..
Face lucrurile mai grele, ştii ?
Am fost acolo.
Uh, Jim Penseyres ne-a trimis nişte chestii aseară.
Sper că nu te superi, dar am schiţat un profil.
- Sunt foarte interesat. - Jim mi-a spus că trebuie să fie o presiune apăsătoare.
Nimic mai adevărat. Divorţul, probabil.
Nu a fost căsătorit niciodată. Nu a făcut sex niciodată.
Ai dedus asta pentru că nu sunt mutilări sexuale sau relaţii cu victima ?
Se pare că crima a creat o stare de vinovăţie în criminal...
dar singurul lucru pe care l-a putut face e să defece.
Văd astea ca pe o ură pentru femei.
Fecalele au fost acoperite. Era jenat de asta.
Nu au identificat încă victima, dar cred că o cunoştea.
- De ce ? - Modul de lucru.
A lovit-o, dar a avut grijă să acopere doar faţa...
nu tot capul.
Dorea atât de mult în obsesia sa s-o vadă...
dar nu putea să o vadă privindu-l.
Nu-i putea asculta frica.
Ăsta e un indiciu de remuşcare.
Nu prea să întâmplă să ai remuşcări pentru un străin.
Mă aştept să viziteze mormântul victimei...
să-i spună cât de rău se simte.
Ei bine, admit că nu sunt tocmai sigur...
de ce a pus în scenă adăpostul pentru animale unde era victima.
Pot fi o sută de motive.
Ei bine, la asta va răspunde mesajul lui.
Vrei să spui l-a lăsat pe victimă ? Tăind-o în două ?
Ei bine, a luat ceva de la victimă, dar a şi lăsat ceva în urmă.
- Ce anume ? - A lăsat un mesaj scris.
Nu e nici un mesaj la locul crimei sau pe cadavru.
- Îl vom găsi. - Eşti sigur de asta ?
Da.
Frank, mă voi gândi la asta.
Am auzit destule despre tine. Destule.
Şi nu mă înţelege greşit. Am mult respect pentru munca ta.
Dar trebuie să-ţi spun...
Mă îndoiesc de anumite lucruri care se spun despre tine.
E în regulă, James. Şi eu de asemenea.
Fetiţa era Karen Anderson, 21 de ani.
Ofiţer. Abia s-a mutat din California de Nord.
N-are prieten. Atractivă. Toată lumea spunea că e prietenoasă.
Uniforma i-a fost găsită într-o staţie de transfer în Oregon.
Urmele de sânge ţesătura stridentă confirmă...
că a dezmembrat-o când încă era în uniformă.
Poate asta înseamnă că a avut primul contact cu ea. Simplu. I-a dat un bilet.
Putem verifică tichetele de parcare pe care le-a eliberat în ultima săptămână...
să vedem dacă a fost vreo neregulă cu suspectul.
Haide, Frank ! Ajută-mă !
Avem probele... aici !
În mână !
Dacă eşti aşa concentrat să gaseşti un mesaj care nu este aici...
ar trebui să te uiţi la semnături.
Haide, Frank. Ai o problemă cu mine, s-o auzim.
Pe aici.
Rola.
Acetat.
"Par azi.."
"Par azi, plecat mâine."
Acest mesaj e o mare problemă pentru poliţie.
Ni l-a dat să-l găsim. Crezând că suntem proşti.
Tipul ştie sigur că noi căutăm fire de păr şi fibre.
Un truc poliţienesc.
Se simte superior nouă. Poate e un fost poliţist.
Bătrân.
Părul a gri.
Dar dacă e aşa inteligent, ar lua părul de la altcineva.
Poate are vreo legătură cu cele două femei.
Poate aşa a luat legătura cu victimele.
Nu pot să nu mă gândesc că a avut un contact, Frank.
Ceva din mine, ceva din subconştient îmi spune..
Când privesc victimele...
când mă uit la fetele lor...
tot ce pot să văd - Tati ! Tati !
- T.C., ieşi afară ! Ieşi afară de aici ! - Jim, opreşte-te !
Nu poate aştepta o săptămână să te vadă şi acum..
La dracu. Ştii cum mă simt când vedea toate astea.
De aceea i-am zis să iasă !
Ştiai că o să-l aduc. Ar fi trebuit să-l iei de jos.
- Am spus 4:00. - Voia să-ţi facă o surpriză.
Uite...
dacă ai treabă şi nu poţi petrece ceva timp cu el..
Nu începe.
Bineînţeles că vreau să-l văd. Vino aici.
Chiar voi avea nevoie de concentrarea ta, James.
Uite, asta e săptămâna mea cu T.C.
Dar îmi dau seama că sunt vieţi pe drum.
Poate dacă pleci de aici.
Poate un pas în urmă te va ajuta să faci unul înainte.
Subiectul e în custodie.
Man, nu pot respira.
O simt. Văd că...
când mă concentrez, când îl înlătur...
De fapt e un lucru foarte de preţ.
Un om bun de asemenea.
De ce nu-i spui ?
Unde e acum, nu mă va auzi niciodată.
Eşti un om deosebit, Frank...
în spaţiu şi timp diferit.
Doar pentru că nu mă auzi...
asta nu înseamnă că nu te aude acum.
Mmm.
- Hai, băiete. - Hey, T.E., vrei să foloseşti asta ?
Cum vrei hamburgerul, James ? Mediu ? Mic ?
- James ? - Hmm ?
Oh, uh, mediu e bine, merci.
Se joacă bine împreună.
Yeah. E minunat să-i priveşti, huh ?
Nu au nici o idee...
lucrurile pe care le vedem...
lucrurile care ştim că sunt acolo.
Sper să nu-l dezamăgesc.
Nu mi-am imaginat niciodată...
la momentul ăla ca...
timpul petrecut cu el va fi reglat de o petiţie...
cerută de avocaţi, dată de curte.
Mam, tatăl şi copilul vor deveni un număr de caz.
Asta, ca tată, risc să nu fac nimic în viaţa lui.
Nu vreau să devin ceva de genul...
o figură pe o hârtie gri.
Când am citit Dostoievsky, era un pasaj..
Ceva de genul, nu e nimic mai supărător...
ca o viaţă care se sfârşeşte şi nimeni nu ştiu sau nimănui nu-i pasă.
"Par azi, pleacă mâine."
Subiectul e nervos că viaţa îi va fi neremarcată...
că nu va lăsa nimic în urmă.
Ura de sine e îndreptat împotriva lumii...
care l-a lăsat în urmă pentru că l-a minimalizat...
l-a redus, ne reduce pe toţi la coduri de bare universale.
Suntem animale în cuşti...
păzite de câini.
Casetele gri fac victimele să arate aşa cum se simte..
Fără faţă.
O scrisoare pierdută la poştă.
A mai ucis înainte, când era tânăr.
Mai mult ca sigur, o prostituată.
După o pauză.. o prietenă, un loc de muncă..
a întâlnit o femeie care nu ar fi trebuit să-l refuze.
Cererea i-a crescut sentimentul de pustie...
şi a ucis-o înainte de a face sex.
Presupun..
Nu a fost prins niciodată. Trăieşte cu asta.
Se simte vinovat încă de atunci.
Mânie pe o lume care ar fi trebuit să-l pedepsească, dar nu a făcut-o.
Crimă, oricum, a fost cel mai important moment din viaţa sa.
S-a întors în locurile astea, la evenimente.
Nu vrea decât să fie oprit.
Dar va face tot posibilul să rămână important.
"Maimuţelor, "a spus el, făcându-le cu degetul.
"Daţi-mi înapoi şapca."
Şi, maimuţele îi fac şi ele cu degetul şi îi spun...
"Tsk, tsk, tsk, tsk, tsk, tsk."
Tati, pot să dorm în patul vostru în seara asta ?
Nu. Dormi până mai târziu.
- Maimuţele mă vor lua. - Aceste maimuţe ? Nah. Nu.
- Dacă am un coşmar.. - Dacă am un coşmar.
Dacă te gândeşti că o să ai un coşmar, îl vei avea.
Dar dacă nu te gândeşti la asta, vei visa frumos.
Ştii totul despre coşmaruri ?
Ştiu destul ca să le ţin departe de tine...
şi T.E.
Spuneţi-vă rugăciunea.
Când mă bag în pat, Îl rog pe Dumnezeu să aibă grijă de sufletul meu.
- Dacă mor înainte să mă trezesc... - Yeah.
- Amândoi tăticii avem nevoie. - Îl rog pe Dumnezeu să-mi ia sufletul.
Nu ştiu, Catherine.
Poate pentru că T.C. a fost luat din viaţa mea de zi cu zi.
Sau...
sunt doi acum şi devine adult, ştii ?
Dar nu pot..
Crimele acestea..
Înainte, erau...
fascinante din punct de vedere psihologic, un puzzle societal.
Simţim simpatie pentru ei, din cauza vieţii lor oribile.
Dar acum...
când merg la locul unei crime...
tot ce văd e faţa fiului meu imprimată pe victimă.
Şi..
Şi criminalii ăştia nu pot fi simple cazuri...
sau anomalii psihologice.
Sunt doar...
monştri.
Doar monştri.
- Vei fi în regulă ? - Yeah.
Maşina e chiar aici.
Noapte bună.
Ajutor !
Eşti în regulă ?
Oh, da. Doar...
Mi-au căzut ochelarii când încercam să închid uşa.
Şi..
Nu-ţi fă griji. Îi voi găsi. Mulţumesc.
Mulţumesc mult. Uh, eu..
Trebuie să fie lângă uşă. Nu cred că au căzut aşa departe.
Oh..
Uite-i aici.
E mai încrezător.
Cum ştii asta ?
A ucis femeia în acelaşi loc unde a lăsat cadavrul.
Nu. Gărzile nu au raportat nimic extraordinar.
Echipa de lucru nu a găsit nici o probă cum că crima s-ar fi petrecut aici.
Petele de sânge pleacă de la locul crimei nu ajung acolo.
O rulotă. Are nevoie de o cameră să lucreze.
- Probabil o furgonetă. - Mm-hmm.
Lentila stângă. Marcată parţial.
Cred că e de la victimă.
Putem verifica prescripţiile. Anunţaţi cabinetele optice din oraş.
E prea deştept. A folosit astea la o oră după ce a ieşit din oraş.
Un loc unde poate trece neobservat.
Mr. Black ?
Asta e ?
Ticălosul e plictisit de progresele noastre ?
Crede că nu suntem pregătiţi pentru o întrecere ?
Ţi-ai arăta frustrările în faţa lor şi el va ştii asta.
Nu trebuie să supărăm despre ceea ce gândeşte sau ceea ce vrea.
Putem folosi asta să-l prindem.
Vrea o întrecere. Să-i dăm una.
Nu pot să cred că nu a căzut în plasă.
Încă se poate.
Ah, se va lumină într-o oră.
Nu o va mai face atunci.
Cred că trebuie să-i dăm oportunitatea asta acum.
Toate echipele, sunt Charlie One.
Ok, merge să uscăm vasele.
Când eşti gata, Alpha One.
Înţeles.
Toate unităţile, suspectul se apropie.
Prinde-l !
Whoa.
Eşti pacient aici ?
- Dacă ştiam că sunteţi aşa stricţi, nu-mi părăseam camera. - Ce faci aici ?
Marjorie era asistenta mea. Vroiam doar să-i arăt respect.
Dar doctorul nu m-a lăsat.
- Mi-a luat mult să mă furişez. - Yeah.
- Duceţi-l înapoi în cameră. - E ok. În regulă. Haide.
E un pacient aici.
Credeam că el e tipul. Toţi credeam asta.
Şi dacă era, James ?
L-aţi dat cu capul de capota maşinii...
va schimba asta cu ceva crimele ce s-au petrecut azi ?
Haide, Frank ! Un tip îţi taie soţia şi fiica în 8 părţi...
şi tu stai aici şi-i citeşti drepturile ?
Nu ne-a ucis soţiile sau familiile şi nu o va face.
Dacă pui la suflet toate astea, vei înnebuni.
Şi de asta suntem aici, James.
Am pătruns prea mult în mintea criminalului şi a victimelor.
- Nu trebuia să faci asta deloc. - Nu-mi spune tu unde sunt !
Ţi i-ai pus în minte.
Incă retrăiesc...
cu me să fi tăiat în două...
sau 4 sau 8.
Nu e despre tine, James. Toatea aceste lucruri.
Ce se petrece aici.
E despre noi. Eu. Tu.
Ucigaşul şi victimele.
Nu te pot ajuta dar ia-o personal.
O altă persoană e pe cale să moară, oribil...
pentru că.. am dat-o în bară.
Eu.. am făcut asta degeaba.
Nu.
Am numărat 30 de cruciuliţe de la spital care sunt puse aici.
Aici sunt 31.
Voia să ia una, dar una a dispărut.
A fost aici.
Hârtia cu profilul suspectului...
a fost distribuit la laboratoarele de optică din oraş.
Şi, un rezident ce stă la 4 blocuri de spital...
a raportat că a văzut o camionetă portocalie în noaptea ceremonialului.
Yeah.
O vânzătoare de la un magazin de optică din Woodburn...
- a recunoscut un tip din hârtii. - Pe care l-a recunoscut ?
- Acesta. - Eşti sigură ?
Oh, da. Da, îmi amintesc. Era un tâmpit.
- În ce sens ? - Atitudinea.
Mereu avea probleme să ia un număr ca toată lumea.
- Voia să schimbe o lentilă. Lentila stângă ? - Ei bine, asta nu-mi amintesc.
Dar ce-mi amintesc e că a plecat într-un mod ciudat.
- "Ciudat, " adică ? - Cred că avea ochelarii puţin zgâriaţi.
Aşa că l-am rugat să ia un număr de ordine.
Era tot transpirat Şi ochii îi avea ciudaţi.
M-am întors. L-am întrebat pe tehnician. Poate ei l-au văzut.
Şi cred că erau în tavă chiar lângă mine.
Dar toate din tavă erau scrise cu numele clientului.
ŞI a început, "Am un nume ! Am un nume !"
Scuză-mă, Janice. Poţi aştepta puţin ?
James şi cu mine ne întoarcem imediat.
Ai avut dreptate, James. Are un contact înainte cu victimele.
Ea urmează. Adresa şi numele sunt false.
A plătit cash. Dar ar trebui să căutăm o camionetă portocalie.
Voi face o strategie cu poliţia din Portland.
Rezistă, James. Suntem aproape.
Din comportările sale anterioare...
va parca în spate după ora de închidere.
Va intra din alee.
Trebuie să blocăm intrarea.
Maşinile nemarcate sunt în poziţie la celelalte intrări ?
- Afirmativ. - Ok.
Ms. Sterling pleacă de obicei la 9:15.
- Deci, avem 20 de minute. - Eşti în regulă, Janice ?
- Yeah. - Vei fi în siguranţă.
Detectivul Jenkins, Mr. Horn, eu...
vom stai aici cu tine.
Şi mai sunt 20 de ofiţeri ascunşi afară.
- Totul se va termina într-o oră. - Frank, um...
Nu cred că e o idee bună să fiu prin preajmă.
De ce nu pleci de aici ? Du-te acasă.
Îţi voi spune cum a mers.
Nu-i nimic aici.
Poartă-te de parcă ai uitat ceva şi întoarce-te înăuntru.
Trebuie să trec !
Am până. Poţi să mă ajuţi ?
Nimic.
Unitatea 7, se întâmplă ceva pe alee ?
Sunt blocat. Nu mă pot mişca. Am nevoie de un cric.
Ai unul ?
Aici unitatea 7. Avem o maşină în pană blocată de o camionetă portocalie.
Ce maşină ?
- Dă-mi detaliile. - Un Taurus albastru.
Nu, nu. Nu înţeleg. Doar un cric. Termin în 5 minute.
Jim, nu ! Nu !
Nu !
Opreşte-te !
Nu-i nimic aici.
Aduce-ţi o ambulanţă.
Doar verificam. Mă întorc în Seattle.
Totul din camionetă... e imposibil.
Obiectele victimelor s-au găsit acasă la suspect.
Fire de păr şi fibre. Mostre de ADN.
Poliţia crede că e destul ca să nu-l pierdem.
Voiam să lucrez cu Grupul.
Şi acum ştiu, din cauza acţiunilor mele, s-a terminat.
Dar...
Trebuie să-mi spui.
Ajută-mă, Frank.
Cum faci asta ?
De ce faci asta ?
subtitrare de Spammer