Din episoadele anterioare...
Ai spus că Hydra are o modalitate de a convinge oamenii.
Vorbeai despre spălarea pe creier.
- Eşti gata să te supui, agent 33? - Cu plăcere.
S.H.I.E.L.D. devine o problemă. Ştim cine e la conducere?
Mă tem că nu.
Facem o înţelegere.
S.H.I.E.L.D. continuă să aducă astfel de cadouri,
iar, în schimb, vrem doar puţin spaţiu personal.
Îmi pare rău, dar va trebui să refuz.
De când a plecat Simmons, starea i s-a înrăutăţit.
S-a izolat.
- Cu cine vorbeşti? - Cu nimeni.
E în regulă să vorbeşti singur.
- Ce vrei, Raina? - Îţi spun ce nu vreau.
Nu vreau ca Obeliscul să ajungă pe mâinile unora care nu-l înţeleg.
Ştiu că-mi ascunde ceva, şi nu doar pentru că e directorul S.H.I.E.L.D.
Au trecut 18 zile de la ultima ta criză.
- M-am săturat să-l caut. - Pentru asta am venit.
Cred că e ceva în neregulă cu el.
Coulson se simte bine?
Sfinţia Voastră, vă mulţumesc că aţi venit.
Enoriaşii încă încearcă să înţeleagă această tragedie.
- Arată-mi. - Desigur. Urmaţi-mă.
Aici e.
E de pe vremea spaniolilor, din secolul al XVI-lea.
E singurul obiect din biserică rămas intact.
E un miracol! Ne-ar putea ajuta să reconstruim.
Experţii vor trebui să-l verifice.
Dar nu e suficient doar să credem în miracol?
Trebuie şi dovedit?
Nouă ne ajunge credinţa,
însă restul lumii va avea nevoie de ceva mai tangibil.
- De ce, ai rezerve? - Mai e ceva.
Ar trebui să mă pregătesc pentru petrecere.
În plus, parcă ai spus că vrei să stai puţin în apă.
Am văzut şi peştii, şi valurile...
Am găsit ceva mult mai interesant.
Iepurele e în cuşcă. Sunt pe drum.
Cred că vom reuşi.
Hunter a reuşit cu brio să-i distragă atenţia asistentei lui Soto.
Sunt convins.
Măi să fie! Biletele costă 25.000 de dolari?
Bucata. De-asta vreau să aleg reducerea "de cinci degete".
- Mac, e rândul tău. - Am înţeles. Acum parchez.
Mulţumesc.
Dle, aţi observat maşina?
E un Rolls Royce din 1962. L-am restaurat cu mâna mea.
Am observat. Tot nu te las să pui mâna pe Lola.
Toate la timpul lor, dle.
E distractiv, nu-i aşa? Uite, butoni.
Aş da şi 500 de dolari pe nişte pantofi fără tocuri.
Succes, domnule!
- Un act de identitate, vă rog. - Desigur.
- Charles, ai şi actul meu, da? - Da.
Îmi place să-l pun să-mi care lucrurile. Are şi el un scop în viaţă.
Aşa ştiu că nu poate pleca fără mine.
Nu se ştie când apare o ofertă mai bună.
- Distracţie plăcută! - Mulţumim.
Draga mea...
Bine lucrat la acoperire, Skye. Am intrat.
În regulă. Nu uita, Soto ţine tabloul într-o cameră la subsol
până când îl va dezvălui invitaţilor.
- Cât de strictă e paza? - Încă fac evaluarea.
Să presupunem că e foarte strictă.
Nu uitaţi că avem şi diplomaţi, oameni de stat.
Nu sunt prieteni ai S.H.I.E.L.D.
Bridget spune că Soto va trimite tabloul la expertiză
mâine la prima oră.
Mi-a şoptit la ureche, dacă înţelegi ce vreau să spun.
Toată lumea ştie la ce te referi. Concentrează-te la misiune.
Pe scurt, diseară e singura noastră ocazie de a-l fura.
Dle director, sigur nu e nevoie de mine acolo?
Vă pot ajuta şi pot evita toate măsurile de securitate...
Nu. Rezumându-ne la doi agenţi, nu vom putea fi depistaţi.
Sper că nu vrei să-ţi explic iar logica misiunilor sub acoperire.
- Nu, domnule. - Bun.
Inscripţia era şi în laboratorul lui Garrett, pe Obelisc,
iar acum, pe un tablou vechi de 500 de ani.
E important. Ne-ar putea oferi răspunsuri.
Da, domnule. Vom...
Ce-a fost asta?
- Da, a fost May. - E totul în regulă?
Da, râde. Cred că a trecut partea rea.
Mă scuzaţi.
Mă doare faţa.
Trebuie să păstrăm aparenţele şi să discutăm câteva detalii.
Închidem canalele de comunicaţie. Vom relua legătura în scurt timp.
Au închis transmiţătoarele?
Ia te uită! N-ai uitat paşii. Sunt impresionat.
La ora zece, şeful pazei stă de şase.
Trupa de dans de la Academie...
Desigur, am renunţat după două săptămâni.
Cameră video la ora trei.
Am numărat şapte oameni în uniforme.
Am vrut să absolv ca să fiu trimisă pe teren.
Ce e?
N-am fost tocmai încântaţi
când ne-a fost acordată misiunea de recuperare din Sausalito.
Cafeneaua, prima noastră misiune...
Pentru că am fost trimişi acolo fără un plan de ieşire.
- Am stat cinci ore în golf. - Te-am pescuit eu până la urmă.
Haide, aşa ne distram în tinereţe.
- Ştii bine că-ţi plăcea. - Da, apoi a intervenit viaţa.
E în regulă să fii nostalgic, dar prefer să trăiesc clipa.
Ai de gând să-mi spui şi mie ce e cu mâna ta?
Ce-i cu ea?
Crezi că n-am observat că ţi-a tremurat pe durata zborului?
- Simptomele ţi se agravează. - Au observat şi ceilalţi?
Nu. Nu ştiu nimic.
Skye pune prea multe întrebări, ca de obicei.
Ei cred că e o operaţiune standard. Nu ştiu că e ceva personal.
Phil, dacă mi se pare că nu mai faci faţă, abandonez.
E în regulă. Înţeleg.
Dar nu de-asta am întrerupt comunicaţiile.
Ştiu că nu vrei să discutăm, dar trebuie să facem un plan
în caz că o iau pe urmele lui Garrett.
Ai dreptate. Nu vreau să discutăm.
- Ştim amândoi cum s-ar putea termina. - Phil...
Ştiu că nu e prea comod, dar e necesar.
Nu. Phil, uite!
- Talbot! - S-a zis cu acoperirea noastră.
Salutare, dle general! Ce surpriză că ne vedem aici!
- Salut! Mă bucur să te văd. - Mă bucur să aud asta.
E totul în regulă, acum, că am lăsat diferenţele deoparte?
Absolut.
- Câte pahare ai băut? - Prea multe. Nu mai spune nimănui.
Va fi secretul nostru. Numai să-l păstrezi pe al meu.
Nu mi se pare un târg corect.
Uite ce... Apreciez că nu m-ai dat de gol.
Să presupunem că nu o faci. Avem amândoi de profitat.
Avem de profitat ipotetic.
Divizia ta a profitat enorm de pe urma ajutorului meu.
- Chiar şi cariera ta. - Desigur.
Eu o să continui operaţiunea.
Sper că nu e nevoie să mă tem de imixtiuni.
N-o să mă amestec, decât dacă o să simt nevoia.
Bine lucrat acolo! Putem păstra scuterul?
Şi tu ai lucrat bine, dar nu păreai să suferi prea tare.
Iar eu am avut grijă de un avion gol. Vi se pare corect?
E ciudat. Femeile mă plac pur şi simplu.
Dintotdeauna a fost aşa. N-am înţeles niciodată de ce.
O fi o chestiune de magnetism. Cine să explice?
Dacă te simţi mai bine, să ştii că nici eu nu înţeleg.
Aţi auzit? Dacă aş vrea să fiu cicălit, aş fi însurat.
Se poate să nu intrăm iar în povestea asta?
Nu, desigur că se poate.
Am cunoscut-o într-o noapte de primăvară.
Era pe ponton, cu faţa spre mare. Lumina lunii i se juca pe chip.
Era ca o zeiţă. Desigur, s-a jucat cu mine.
- Băieţi... - La ţanc!
- Aţi decis să reluaţi legătura? - Talbot e aici.
- Acel Talbot? - Ce caută el acolo?
Habar nu am. Important e că suntem în pericol.
Schimbare de plan. Nu aşteptăm să punem mâna pe tablou.
- Vom merge acum după el. - Mă duc pe poziţie.
Cred că e admirabil ce faci pentru biserica incendiată.
Eu ar trebui să-ţi mulţumesc pentru sponsorizarea generoasă.
Santa Maria De Las Flores a fosta doua mea casă.
Dar mă mir că nu ne-am cunoscut până acum.
Te-aş fi ţinut minte.
Pun pariu că admirarea tabloului miraculos personal
scoate la iveală o mulţime de donatori necunoscuţi.
Nu uita că am venit aici pentru cauză.
- Pentru cauză şi companie, desigur. - Îmi place să aud asta.
A vorbit mai mult acum decât într-un an întreg.
Trebuie să spun că filantropia e pasiunea mea.
- Bravo, May! - E un semnal de alarmă.
Îmi place să ofer. Mi se pare mai frumos decât să primeşti.
- Nu crezi la fel? - Ba da. Eşti genul meu de femeie.
Trebuie să facem o poză împreună!
Charles, vino încoace!
Îmi faci o poză cu dl Soto? Ar fi o amintire tare plăcută.
Aşa e, ar fi frumos.
- E soţul tău? - Suntem un cuplu modern.
- Charles, te rog. - Aşteaptă, Heidi. Caut bliţul.
Pe bune acum, mereu faci aşa. Cât de greu poate fi?
Şi copiii folosesc telefoane din asta.
Gata!
Mă scuzaţi, mă duc să-i întreţin şi pe ceilalţi invitaţi.
- Te rog, o clipă doar! - Da, o clipă!
Gata.
Cei doi...
- A fost pur şi simplu... - Nu-i aşa?
Dle Soto, mulţumim! Frumoasă petrecere! Cu bine!
Haide, draga mea!
- Am fost deconspiraţi. - De ce?
Nu ştiu. Poate că Talbot încă e supărat că l-am răpit.
- Trebuie să acţionăm acum. - Da.
- Mă descurcam şi eu cu el. - Am făcut-o eu.
- Ne vor depista în curând. - Ştiu. Aproape am terminat.
Îmi plăcea rochia ta.
Camera de depozitare e în faţa voastră. Tabloul e acolo.
Excelent! Planul nu merge aşa cum am plănuit.
Totul va decurge mai repede şi mai dur decât am anticipat.
Va fi cu atât mai interesant.
Vezi? Exuberanţa tinereţii.
- Opriţi-vă! Aveţi în faţă... - O reţea de lasere.
- De ce sunt mereu lasere? - Omul ăsta nu se joacă.
Mă descurc eu.
- Ştiu deja că suntem aici. - Aşa e...
- Tabloul nu e aici. - Poate e în altă încăpere.
Nu e nicio greşeală.
Tocmai a fost înregistrată o scrisoare de confiscare pe numele bisericii.
Nu-mi spune, guvernul SUA.
Talbot a preluat tabloul de la biserică în dimineaţa asta.
Scrie că are legătură cu o anchetă în derulare.
De ce se ocupă de caz? Cum de ştie despre tablou?
Trebuie să plecăm!
L-am luat, dar am avut o problemă. S.H.I.E.L.D. e aici. Fii atent.
Îi recunoşti?
Fascinant!
N-au pus probleme. Să vin la tine?
Nu, am un plan nou.
- Cred că te bucură situaţia. - De ce?
Am eşuat, suntem în inferioritate, blocaţi şi sperăm să nu murim.
- E ca pe vremuri. - Talbot a câştigat de data asta.
- Nu mă dau încă bătută. - Mă pot baza mereu pe tine.
Apropo, când scăpăm, trebuie să discutăm serios despre un plan de urgenţă.
- Nu mai poţi evita subiectul. - E liber.
Agent Coulson şi agent May...
Vă grăbiţi undeva?
S-au terminat creveţii cu cocos. Nu aveam de ce să mai stăm.
Credeam că aţi plecat fiindcă am ajuns înaintea voastră la tabou.
E evident că am venit aici cu acelaşi scop.
- M-am tot gândit... - Pun pariu.
Ştiu că e scris ceva pe spatele tabloului.
Guvernul nu m-ar mai fi trimis dacă nu ştiam asta.
Eşti singurul care poate desluşi inscripţia, Phil.
Cu asta te ocupi. Hai să ne ajutăm reciproc!
De ce te-aş ajuta?
Cred că vrei să ştii la fel de mult ca noi ce semnifică inscripţia.
- Presimt că e ceva la mijloc. - Nu e nimic.
Va trebui să lucraţi într-o clădire militară securizată,
unde vă pot supraveghea, dar aşa e protocolul.
S-a făcut.
- Perfect! - Lasă-mă să-mi anunţ echipa.
Trebuie să le dau ordinele. Se vor agita dacă dispar.
- Îţi ajunge o oră? - Da.
Vino în centru, la hotelul La Ona.
- Ne vedem acolo. - Aştept cu nerăbdare.
S-a răzgândit. Ceva nu se leagă.
Ne joacă pe degete. Vreau să ştiu de ce.
Mă ocup eu de asta. La asta mă pricep.
- O să compensez pentru dans. - Ţi-a plăcut dansul.
- Ba nu. - Nici măcar puţin?
- Mi-a plăcut puţin. - Anunţă imediat ce afli ceva.
- Dacă ceva decurge prost... - Mă descurc.
Nu-mi amintesc să-ţi fi cerut Coulson să faci investigaţii amănunţite.
Sunt silitoare.
Sau verifici într-o misiune secretă părţile pe care nu ni le spune?
Sunt un soldat bun şi harnic.
Apreciez că eşti minuţioasă.
Eu prefer o bere şi un somn. Îmi stă în fire să fiu leneş.
- Nu te-aş descrie ca leneş. - Periculos?
Te înţeleg. Ştiu să-mi ascund lenea.
- De asta îţi eviţi fosta soţie? - Iar agiţi apele?
Relaţia nu a mers pentru că relaţiile inter-specii sunt dificile.
Eu eram om, iar ea era un demon.
- N-o place. - Nu mai spune!
- E răul întruchipat. - Măcar ai scăpat de ea.
Fostul meu e psihopatul de la subsol.
Aş vrea să spun acelaşi lucru, dar fostele mele sunt de treabă.
Serios? Te-ai prefăcut un an întreg că-ţi place quinoa.
Chiar a fost o perioadă întunecată.
Foştii sunt ca nişte pietre care te trag în jos.
Du-te şi vorbeşte cu ei! O să fii lăsat pe-afară.
Ce i-ai făcut lui Talbot?
Sunt chiar aici.
Deci ea e agent May. Nu se exagera în dosarul ei.
Dacă a trimis-o Coulson, înseamnă că nu are încredere în gen. Talbot.
Ce facem acum? Trebuie să încheiem misiunea drului Whitehall.
Trebuie să trimitem pe cineva în care Coulson are încredere.
SE PRELEVEAZĂ DATELE BIOLOGICE
Presimt că e ceva la mijloc.
Cum arăt?
Adu-l pe Coulson aici şi continui eu de acolo.
Asta te va ajuta să-i elimini echipa.
- Eşti teafără, May? - Da. L-am urmărit pe Talbot.
Oferta pare întemeiată, dar cred că nu le-a spus superiorilor.
Trebuie să ne grăbim. Vin să te iau. Să fii gata!
Recepţionat. Ne vedem mai târziu.
L-am localizat. Du-te!
- Chiar crezi că soluţia e să fugi? - Nu fug. Am vrut să fiu singur.
Nu-i adevărat. Urăşti să fii singur.
- Aşa cum ai demonstrat-o. - Eviţi ceva.
Evit să vorbesc. Am probleme cu vorbitul în ultimul timp.
- Vorbeşti bine cu mine. - Dar uiţi un factor.
Nu ţi-e teamă să vorbeşti. Ţi-e teamă că nu ai ce să spui.
- Spune-le ce gândeşti şi ce simţi. - Mi-a făcut foarte bine în trecut.
Nu mai am nimic în comun cu ei.
- Nici nu mai fac parte... - Din echipă?
Ba da. Sau ai putea să faci parte.
Dacă ai interacţiona cu ei, în loc să te ascunzi în garaj.
N-ar trebui să fie garaj. Ar trebui să fie laboratorul nostru.
Locul nostru. L-au schimbat fără să mă întrebe măcar.
- Laboratorul nou e frumos. - Dar nu e al nostru.
Nu m-au întrebat, pentru că nu le pasă de ce am de spus.
Până şi Ward e mai valoros decât mine. El poate să formeze propoziţii întregi.
- Trebuia să-i ascult scuzele. - Ascultă-mă!
Chiar dacă te bâlbâi la exterior,
trebuie să-i laşi să vadă cine eşti cu adevărat, dincolo de exterior.
- Unde e Coulson? - La etaj.
Nu ştiu ce căuta acolo.
- May! Încercam să ne dăm seama... - Bine. Coulson!
- Talbot a fost sincer? - Şi eu am fost surprinsă.
Vrea să lucreze cu tine.
- Poate i-am intrat în graţii. - Vrea să vorbească numai cu tine.
- Dar ştii că nu te las să mergi singur. - Bine. Să mergem!
Bine ai revenit, agent May! Vreau să-ţi pun câteva întrebări.
De exemplu, de ce eşti interesată brusc de arta religioasă?
Toţi avem câte o pasiune.
Nu cred că aţi mai rămas mulţi din micuţa echipă S.H.I.E.L.D.
Cine vă conduce?
- Unde sunteţi localizaţi? - În momentul ăsta?
La câţiva metri de a te bate.
Nu cred în ameninţări goale.
Prefer promisiunile. Cum ar fi asta...
- Îmi vei spune ce vreau să ştiu. - Nu ştii în ce te bagi.
Poate că e adevărat.
Dar lucrez pentru cineva care are o metodă eficientă
de a sustrage informaţii. Îl vei cunoaşte în curând.
Şi te vei supune!
Până atunci...
...voi improviza.
- Care e planul? - Nu e greu.
- Vorbeşti cu Talbot şi vezi ce zice. - Nu mă refer la planul ăla.
- Celălalt plan. - Bine... Celălalt plan.
Nu-mi place să te încolţesc ca să vorbim despre asta,
dar nu mi-ai dat de ales.
Ai dreptate.
Vreau să ştiu că, dacă mi se înrăutăţeşte situaţia, vei face ce trebuie.
Poţi face asta?
- Sunt sigură că pot. - Nu doar să mă elimini.
Ce va urma va fi mai dificil.
S.H.I.E.L.D. va avea nevoie de conducere, de un director nou.
Am încredere totală în tine pentru a face asta.
Ai înţeles?
Am înţeles.
Mulţumesc.
N-o să te dezamăgesc.
Du-te la ei!
- Acum, nu mai vorbeşti nici cu mine. - E stânjenitor.
Ce sunet ciudat!
Se închide sistemul. Ştii ce înseamnă asta? Avem probleme.
S-a ridicat trapa calei. Ieşirile de urgenţă se blochează.
Stabilizatorii de echilibrare s-au scurtcircuitat.
Nava crede că am aterizat de urgenţă. Suntem blocaţi înăuntru.
- Cine face asta? - Suntem singurii de pe navă.
- Se întâmplă automat. - Cum?
Cred că ştiu eu.
- Cineva... Am fost... - Sabotaţi.
Da. Nava funcţionează pe baza tehnologiei S.H.I.E.L.D.
Asta înseamnă că va...
- Asta se va întâmpla. - Va exploda?
În curând.
Sper că nu e o capcană pe care ne-a întins-o Talbot.
Dacă e o capcană, mă ai pe mine.
A fost frumos să lucrăm împreună din nou.
- Doar noi doi, ca pe vremuri. - A fost grozav.
Discuţia asta nostalgică m-a pus pe gânduri.
Poate că sună ciudat, dar, după ce terminăm aici,
vrei să mergem la o cafea, cum am vorbit cu ani în urmă?
Credeam că nu mă mai întrebi. Mi-ar plăcea să mergem după ce terminăm.
May urăşte cafeaua.
Vedeţi? E ca o mică boală...
- Un virus. - Un virus! Şi circulă prin...
- Prin sistemul electric! - Da. Aruncă lucrurile în aer.
- Stabilizatoarele, monitoarele... - Următorul ar fi...
Sistemul de navigaţie a căzut.
Nu putem decola.
Stabilizatoarele, monitoarele, direcţia, urmează sistemul de comandă şi apoi...
- Aripile. Aripile! - Sistemul de alimentare.
Va exploda.
Am minţit. Oricine ai fi, nu mi-a plăcut să lucrăm împreună.
- Nu mă voi preda uşor. - Nici eu.
Nu-mi vine să cred că sunt singurul care vede scena asta.
- Are tabloul! Te descurci? - Da.
- Spuneai că te pricepi la asta! - Mă pricep, ştiu cum.
Nu am probleme doar cu vorbele...
...ci şi cu controlul asupra mâinilor. De aceea te-am adus pe tine.
- De ce pe mine? - Pentru că ceilalţi sunt ocupaţi.
Încearcă să întârzie virusul, iar tu eşti singurul fără...
- Aptitudini tehnice. - Exact.
Minunat! Spune-mi ce să fac.
Am nevoie de întăriri unde mă aflu. Pregătiţi o echipă de extracţie!
Îţi ştiu toate mişcările. Am făcut parte din S.H.I.E.L.D.
Nu chiar pe toate.
Cipul intră în spaţiul ăsta gol.
- Aici? - Da.
- Gata, am reparat nava? - Trebuie să ne ocupăm şi de fire.
- Aici? - Nu! Categoric nu!
Cel de lângă el.
- La stânga? - La dreapta, la dreapta!
Cred că e de bine.
Acum, am reparat nava!
Dle Bakshi, echipa soseşte în două minute.
Domnule, mă auziţi?
Agent May, predă-te şi vei găsi satisfacţia.
Îmi găsesc satisfacţia în altă parte.
Partea bună e că nu mă voi mai da drept tine după ce te voi ucide.
Dacă ai fi eu, nu ai vorbi atât de mult.
Trebuie să plecăm!
- Vrei să te ajut? - Nu, mulţumesc.
Trebuie să învăţ să fac asta singur.
Lăsaţi totul baltă!
Valorează o avere, nu vreau s-o sparg.
Las-o jos.
Cu ce ocazie?
Am supravieţuit atacului, am reparat nava,
am dovedit că sunt un geniu în inginerie mecanică. Vom sărbători.
Îmi place cum gândeşti.
- Poate ar trebui să... - Fitz, echipa n-ar exista fără tine.
E ceva important. Meriţi o bere, amice!
N-am lucrat mult împreună, dar misiunea asta a fost un succes.
Şi, dacă vom continua, vom avea mai mult succes şi mai multă bere.
Nu am o fostă, dar îmi plăcea de o fată
şi i-am spus ce simt pentru ea, dar sentimentul n-a fost reciproc...
Aşa că a plecat.
Din câte văd eu, nu ştie ce pierde.
În cinstea viitorului.
Da, în cinstea viitorului.
Tot cauţi informaţii? Ce faci?
- Nimic. - Chiar nimic?
Nimic.
Dacă ai nevoie de ajutor, anunţă-mă.
Ce-am făcut?
Ştiu că e greu de înţeles.
Un tablou, Coulson? Şi nu ai bănuit că nu sunt eu?
Sincer, nu te cunosc atât de bine.
Dacă e atât de important pe cât spui, ar trebui să mi-l predai,
împreună cu celelalte bunuri confiscate de la Hydra.
Din păcate, tabloul a fost distrus în timpul luptei.
Nu cred că era foarte valoros.
Hydra s-a înşelat de data asta. Dacă găsim altceva, te anunţăm.
Am înţeles bine?
Individul a folosit o mască să se dea drept mine?
Exact.
Am petrecut cinci luni într-un lagăr de concentraţie.
Mă faceţi să-mi fie dor de vremurile acelea.
Să continuăm conversaţia pe linia asta sigură,
pentru ca oamenii mei să îţi afle locaţia, şi să te întâlnesc.
Unii oameni sunt mai plăcuţi în doze mici.
Între timp, Hydra vrea să afle ce e înscrisul extraterestru.
- Nu sunt veşti bune. - Ai dreptate.
Şi se poate şi mai rău.
Analiza arată că tabloul are 500 de ani,
dar înscrisul de pe spate e recent.
- Atunci, mai există cineva... - Cineva ca mine.
Trebuie să-l găsim.
Îl vom găsi.
Ce-a dat-o de gol?
- Cum ţi-ai dat seama că nu sunt eu? - Detaliile.
Şi a vrut să mergem la o cafea.
- Ai lovit-o în faţă? - Da.
Bun!
May...
Ştiu că n-o să-mi ceri ajutorul, de aceea tot aduc vorba.
E foarte important. Te voi întreba în continuare, ştii asta.
Fie.
Deschide-o.
Ce sunt astea?
Bani, paşapoarte, bilete de avion...
Nu trebuie să-ţi cer ajutorul, fiindcă am deja un plan.
Nu te voi împuşca.
Refuz să fac asta.
- May... - Dacă lucrurile merg prost...
Te voi scoate de aici.
Înţeleg.
Unde? Într-o vilă în Toscana?
Într-o cabană în Australia.
Pentru că-mi plac cangurii.
Ideea e că, indiferent ce va urma, voi avea grijă de tine.
Ăsta e planul meu.
E cel mai frumos şi mai altruist lucru pe care l-ar face cineva pentru mine.
Dar vreau să uiţi asta şi să mă ucizi cum ţi s-a ordonat.
- Poftim? - Ai spus chiar tu că nu-mi revin.
Nu vreau să ajung ca Garrett.
Dacă mă duci la o cabană, nu-mi vei schimba creierul.
- Voi găsi o cale. - May...
E bine să fii nostalgică, dar asta e viaţa.
E timpul să înfrunţi realitatea.
Phil, te rog.
Urmează nişte alegeri dificile. Fă asta pentru mine.
Da. Trebuie să ajung în Miami cât mai repede.
Când ajung acolo, diseară.
Da, aştept.
Raina? Sunt Daniel Whitehall.
Ai furat recent ceva de la mine.
Obeliscul?
Înţeleg despre ce e vorba.
Te pot ajuta.
Raina, sunt diferit de majoritate. Nu mă poţi păcăli aşa uşor.
Am învăţat cu timpul să nu scap din ochi ce-i al meu.
În mod normal, n-aş fi venit eu după tine.
Cu toţii ar trebui să facem doar ceea ce ne face plăcere.
Eşti de acord?
Dar în cazul tău, voi face o excepţie.
Ţi se par suficiente 48 de ore?
Ca să mi-l aduci?
Odată, am operat o femeie, la intervale regulate de timp...
...o săptămână întreagă.
Lupta ţine pacientul conştient.
La anumite nivele, durerea ne face să ne pierdem cunoştinţa.
Iar asta ar putea fi foarte frustrant.
Dar sunt încrezător că acum mă descurc mai bine.
Te voi găsi oriunde ai fi.
Adu-mi Obeliscul în 48 de ore.
Numărătoarea inversă începe...
...acum!
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania