Din episoadele anterioare...
Se trage în noi.
Daisy!
- L-ai putut salva pe Mack? - Îmi pare rău.
Ai văzut cu ochii tăi...
E un program.
Nu vreau să trăiesc într-o lume fără Hope.
Tot ce îmi trebuie...
- Este chiar aici. - Ce am făcut?
Nu te învinui singur. Arhitectura se joacă cu
- cu mintea tuturor. - Nu, nu, dar...
Am ucis oameni. Şi pe Directorul Mace.
Nu mai e un robot.
În sfârşit mă poţi atinge cu adevărat.
Fitz, mişcă!
Sunt chiar câteva pasaje amuzante aici.
Mica căţeluşă
în sfârşit s-a făcut o fată adevărata?
M-am săturat să vorbesc singur.
Fitz, mişcă!
- Trage, May! - Dă-te la o parte, Fitz!
Trage odată!
Nu.
Nu, nu, nu!
Are puteri de inuman acum? Putem lua şi noi o pauză, te rog?!
O singură pauză?!
Bănuiesc că nu le evaluau puterile la Hydra
ci mai de grabă le colectau.
Cine ştie ce făcea Hydra în Arhitectură.
Sau stai, presupun că tu ştii, nu?
Scuze. Am...
probleme cu sortatul celor...
Două vieţi pe care le-am trăit?
Şi la tine e la fel, nu?
Mă bucur să te revăd.
Pe tine cea reală.
- Suntem norocoşi că am scăpat de acolo. - Nu a fost noroc.
Eşti în viaţă doar pentru că mi-au fost puse restricţii.
Din fericire...
aceste restricţii tocmai ce au fost ridicate.
Cine naiba e ăsta?
Ei bine, ai ratat câte ceva, May dar pe scurt,
dai înainte şi împuşcă-l.
Nu eşti nimic acum fără
un scut după care să te ascunzi.
Nu doar pentru asta sunt bune.
Roboţi...
e ceva la modă acum?
Cum am spus, ai ratat câte ceva.
Mă bucur că m-am întors.
Subtitrare oferită de CornelSKL. Vizionare plăcută!
Câte lovituri am încasat?
- Trei. - Zephyr-ul e ca un tanc.
- Va rămâne întreg. - Da, dar a trebuit să oprim
totul cu excepţia controlului de zbor pentru a ţine Arhitectura
- pornită pentru voi. - Deci nu putem riposta.
Sau vedea de unde vine.
Davis! Încearcă orice mişcare evazivă poţi!
Nu eşti singurul geniu care s-a gândit la asta, mersi,
dar chestia asta se şi mişcă ca un tanc,
aşa că plecaţi cu toţii din spatele meu.
Avem nevoie de arme!
Avem energie acum că au ieşit ele, nu?
Trebuie să ajungem la panoul electric să-l reconectăm.
Piper, poţi manevra armele?
Mă simt jignită că a trebuit să întrebi.
- E Mack bine? - E în viaţă, da.
Ce naiba s-a întâmplat? De ce nu l-ai putut...
- Nu acum, Yo-Yo! - Măiculiţă!
Ce facem acum?
Să sperăm că Zephyr-ul mai poată încasa câteva lovituri.
- Până la urmă cine trage în noi? - Îi spunem Rusul.
Pentru că ştii tu, e Rus.
Radcliffe s-a aliat cu el pentru protecţie.
După ce m-a înlocuit
cu o versiune robotică a mea...
- Ca să clarificăm asta. - Termenul tehnic e "Android",
dar da. Îţi aminteşti ceva din toate astea?
Îmi amintesc lovitura primită în cap.
Ar fi trebuit să rămân în acel nenorocit de spa.
Trebuie să fi observat clona imediat, nu-i aşa?
Da, pentru că tu nu te comporţi deloc ca un robot.
Serios?
Cât ţi-a luat până ţi-ai dat seama?
Sunt rănită, Phil.
Bănuiesc că nu suntem atât de apropiaţi pe cât credeam.
Ce a dat-o de gol până la urmă?
O serie de evenimente.
Doar nu au devenit complicate treburile între noi, nu?
Complicate? E un termen cam relativ nu crezi?
Bine. Asta ar trebui să ţină uşa închisă o vreme.
Şi, cum s-a terminat cu Robbie Reyes?
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc,
e că eram pe urmele unchiului său.
Ştii şi tu, tipul a vrut să devină un Zeu,
aşa că am deschis un portal
sub maşina lui de energie cuantică, apoi Ghost Rider l-a târât
în altă dimensiune cu al său cap în flăcări.
S-a terminat cu bine atunci.
Cum era de aşteptat.
Omule, ce aventură.
După ce scăpăm de aici,
sigur deschidem acea sticlă de Scotch.
Da, absolut.
Dar, ascultă... Scăparea nu e o opţiune.
Mack trebuie să rămână conectat.
Dacă îl trezim, îi vom prăji creierul.
Deci trebuie să obţinem controlul.
Cu forţa.
De abia pot sta pe picioare.
Da, să sperăm că nu va trebui să facem asta singuri.
Ajutoarele ar trebui să fie pe drum.
Focul ne consumă oxigenul!
Pierdem aer, oameni buni!
În regulă, dacă poţi stinge focul, acolo e un cablu gros şi negru
ce se întinde pe tot peretele camerei.
Vreau să smulgi ăla din perete
şi să-l aduci aici pentru a putea...
- Gata. - Bine, atunci.
- Grozav, acum unde îl mufăm? - Pe aici.
Cred că glumeşti!
- Haide Davis! Ce faci?! - Prince, jur că dacă mai scoţi o vorbă,
mă ridic de la panoul de comandă să îţi trag vreo două.
Unde e?! Poţi vedea ceva?
Nu, Piper, pot vedea doar ce e...
în faţa mea.
E chiar în faţa noastră!
Se îndreaptă fix în noi!
Grăbiţi-vă! Tipul ăsta tocmai a devenit Kamikaze!
Bine.
Dai lui Davis coordonatele platformei de petrol.
Trebuie să ajungem imediat acolo.
Gândiţi-vă la cât de confuzi sunt ai noştrii.
Mai ales Fitz.
S-a trezit din cel mai urât coşmar cu putinţă,
unul în care era un monstru.
Habar nu aveam.
Doar simulam reacţiile oamenilor,
dar să le simt cu adevărat...
Nisipul fierbinte...
Apa venind peste mine...
Mă simt de parcă aş vomita.
Îmi pare rău.
Trebuie să fii copleşit...
Amintirile a două vieţi.
Doar un singur gen de persoană ar putea face acele lucruri.
Ai făcut ce trebuia să faci
pentru a supravieţui în Arhitectură.
Dar a fost o simulare.
O iluzie creată de Radcliffe.
Ai fost acolo.
Lângă mine tot timpul.
Permiţând ca acte oribile de violenţă
să fie făcute în numele tău.
Sugerezi că am avut de ales.
Am fost o sclavă...
Programată să fac ajustările cerute de Radcliffe.
Lumea s-a schimbat de la ele.
Tot ce am făcut a fost să încerc să mă integrez.
Nu, ai minţit, în legătură cu tot.
Dar ţi-am spus adevărul despre această lume.
Da, dar, m-ai manipulat.
Fiecare decizie pe care ai luat-o a fost făcută de tine.
Înafară de refacerea legăturii cu tatăl tău,
singurul lucru pe care l-am mai schimbat la viaţa ta a fost...
Întroducerea mea în ea.
Prima zi la academie...
Te-am ajutat,
încercând să înţeleg
cum e să fii conectată cu cineva.
Dar nu am putut simţi nimic.
Până azi.
Simţind...
Iubirea, admiraţia, fericirea...
pentru prima dată,
cred că inima mea ar plesni din cauza asta.
Dar cel puţin,
îmi pot lua propriile decizii, iar...
Primul lucru pe care îl aleg, Leopold...
eşti tu.
Nu e chiar atât de simplu!
Atunci explică-mi, ce te-a oprit?
- Era acolo cu tine, nu? - Da, dar nu a vrut să vină.
Îi aduci înapoi doar pe cei care contează pentru tine, nu şi pentru mine.
Ştii ceva? Îl ştiu pe Mack de mult mai mult timp decât o faci tu.
- Şi înseamnă la fel de mult şi pentru mine. - Ai promis! Ai promis!
Am încercat!
- Nu a vrut să se întoarcă! - Cui îi pasă?!
Iii dădeai una în cap, îi rupeai picioarele,
îl luai în şuturi până la ieşire! Era doar un joc!
Nu a vrut să o părăsească pe Hope!
Hope! Fata lui?
Ştiai de ea?
Pentru că eu nu ştiam.
Nu până nu am văzut-o.
E moartă.
Da, ei bine, acolo are 10 ani.
Şi e inteligentă, adorabilă,
iar ea înseamnă totul pentru el,
chiar dacă nu e în lumea reală.
Îmi pare rău.
Nu ar fi părăsit-o pentru nimic în lume.
Nici măcar pentru mine.
Nu-şi amintea de tine, Yo-Yo.
Îmi pare nespus de rău.
Atunci mă duc să îi reamintesc.
Ce? Nu, nu, nu, nu..
- Mă duc să îl scot personal. - Nu fă asta.
Pe lângă faptul că a te duce în acea lume ca inuman
e cea mai proastă idee posibilă, avem nevoie de tine aici,
să ne asigurăm că Mack cel adevărat rămâne în viaţă,
sau totul va fi în zadar.
Coulson şi May tocmai ce s-au trezit lângă Mack
fără să aibe habar unde sunt sau cu ce se confruntă.
Cred că ştiu unde suntem.
În anii '50 Sovieticii au construit
staţii de realimentare a submarinelor top-secrete
sub platformele petroliere.
Asta ar putea fi una.
Poţi spune asta după singurul peşte pe care l-am văzut,
sau ai aflat asta într-o întâlnire S.H.I.E.L.D?
Nici una nici alta. Ştiu asta pentru că am fost profesor de istorie.
Eram oarecum pasionat de Războiul Rece.
Nu pot să cred că văd asta cu ochii mei.
Aproape că o faci să sune ca şi cum ar fi veşti bune.
Nimic prea folositor aici. Avem ser fiziologic,
toată vitamina B12 de care am putea avea nevoie...
Deci nu vom avea probleme cu mahmureală.
Şi epinefrină.
Doza de urgenţă.
E prea periculos.
Ar putea să-mi dea suficientă adrenalină pentru a elimina ceva terminatori.
Voi găsi o cale să-i elimin personal. Nu mai vreau
- să ţi se întâmple nimic rău. - Mie?
Eu am ieşit nevătămată. Jeffrey nu.
Ar fi trebuit să fie aici cu noi, să lupte în continuare.
Trebuie să fac asta pentru echipă.
Vei fi nefolositoare după aceea, inconştientă sau leşinată.
Şi, îmi faci respiraţie gură la gură.
Ce s-a întâmplat?
Eşti supărat că eram în Hydra acolo?
Nu te învinuiesc pentru asta.
Atunci, ce e?
S-a întâmplat ceva ciudat cu varianta mea de robot?
Am făcut vreo mişcare asupra ta?
Phil, am încercat să...
te ucid?
Să mă ucizi... da.
Asta s-a întâmplat.
Ai încercat. A fost nasol.
Să adaugăm asta la listă.
Doar asigurate că încă mai respir când ajunge echipa, da?
Nu poţi merge mai repede?
Singurul combustibil rămas este în rezervorul central.
Şi am consumat toată energia electrică
ţinându-vă pe voi în Arhitectură.
Aşa că, nicio problemă. Cu plăcere.
Dar de ce nu aţi aterizat niciodată?
Să reîncarcaţi şi să realimentaţi?
Ar trebui să le arătăm.
Cum am spus, cu o explozie de un aşa calibru,
Avem încă multe de investigat la sediu S.H.I.E.L.D.
Întreaga zonă e sigilată, dar nu, nu pot exclude
implicarea lui Daisy Johnson. Tommy?
Este pe fiecare post.
Dle, sunt adevărate zvonurile cum că trupul Directorului
Jeffrey Mace a fost de fapt găsit?
Nu am nicio informaţie legătura cu asta,
dar vă pot asigura că urmărirea membrilor
S.H.I.E.L.D. ramaşi liberi, este principala noastră prioritate.
Putem doar presupune că ei sunt în spatele acestui atac.
Sunt nişte terorişti, şi nu vom avea linişte
până nu îi găsim şi până nu aflăm cu exactitate cine e responsabil.
Ai crezut că asta ar face tranziţia mai uşoară.
Ştiam că vei avea de sortat două vieţi, aşa că...
am încercat să le împac pe ambele.
E un loc familiar.
Dar mă gândeam că îl putem decora împreună.
Ştiu, e prea mult. A fost o idee prostească.
Ataşarea sentimentală de obiecte
a fost greu de înţeles pentru mine.
Până acum.
Acum gustul, atingerea,
toate simţurile îmi dau un fior.
Am simţit atingerea ta înainte.
Dar acum pot simţi
bucuria pe care tu o simţeai de fiecare dată.
Ai... Şi empatie?
Îţi poţi imagina cum s-ar simţi altcineva?
Da. În special la tine.
Cât de confuz trebuie să fi.
Deci îţi poţi imagina
cum pot fi percepute acţiunile tale.
Ai fost nemiloasă.
Am fost nemiloasă pentru a câştiga inima bărbatului pe care îl iubesc,
omul care ai crescut să fi.
Băiatul lui tata.
Am crezut că prezenţa lui era ceea ce îţi doreai.
Îmi pare rău.
Am fost programată doar să vă fac fericiţi.
Să vă fac fericiţi pe toţi.
Pe cine?
Radcliffe, echipa, da.
Cine mai e pe listă?
Nu.
Ce i-ai promis Rusului?
Ce îi aşteaptă pe prietenii mei acolo?
Bun, e gata.
Hei, bine lucrat.
Şi tu.
Totuşi nu are niciun sens.
Da, dacă voiau să ne omoare,
puteam pur şi simplu să ne scufunde.
De ce trag de timp?
Asta e tot.
Detaşaţi submarinul şi lansaţi torpilele.
Păcat.
Îmi va lipsi acest loc.
Haide, stai trează.
Trebuie să găsim o cale către suprafaţă.
Şi nu am fost în totalitate sincer cu tine
despre ce s-a întâmplat când nu erai pe aici.
Ştiam eu că ceva s-a întâmplat.
Ce nu îmi spui?
- Am băut acea sticlă de Haig. - Ce?! Nemern...
Trebuie să ajungem la suprafaţă!
- Nu-l putem lăsa pe Mack! - Te vei îneca aici!
Te duc sus şi apoi mă întorc după el!
Haide!
Hai.
Pot fi acolo luptând pentru viaţa lor.
Trebuie să te întorci şi să îi scoţi de acolo.
Îmi pare rău.
Nu pot gândi limpede.
- Nu pot analiza situaţia. - În regulă, hei.
Hei, nu, nu gândi, nu gândi.
Ce simţi că ar trebui să faci?
Nu ştiu.
- Sunt speriată. - Bine.
Agenta May are o armă, gata să mă ucidă.
Nu vreau să mor.
Îmi e frică de moarte.
Dar...
Dar simţi compasiunea, nu?
Pentru că, dacă crezi cu adevărat
că poţi iubi...
Şi să fiu iubită.
Dacă chiar crezi asta, toate...
acele lucruri îngrozitoare pe care le-ai făcut
nu au fost alegerile tale,
ia propria decizie acum.
Fă ceea ce trebuie.
Să mă concentrez pe empatie.
- Nu pe frică. - Da.
Gândeşte-te la ceea ce simt ei,
cei pe care i-ai pus într-o situaţie de viaţă şi de moarte.
Ophelia...
Nici ei nu vor să moară.
Te rog, salvează-i.
Unde ai fost?
Vreau să-ţi opreşti oamenii.
Lasă agenţii S.H.I.E.L.D. în pace.
Nu pot sta să ascult astea.
Acum realizez durerea pe care am cauzat-o,
şi nu vreau să mai rănesc pe altcineva.
Felicitări.
Eşti cel mai apropiat lucru de om, care vei fi vreodată,
suferi din cauza singurului lucru
pe care ai încercat să îl înlături...
Regretul.
Înţelegi ironia? Pentru că ăsta e un bun exemplu.
Da ordinul de oprire... Acum!
Nu mai mai controlezi, ai uitat?
Eşti liberă să faci ce vrei,
dar aşa sunt şi eu. Mi-ai promis plăcere.
Asta îmi va oferi plăcere.
- Nu simţi empatie? - Ai privit, fără remuşcări,
cum am fărâmiţat corpul Directorului.
Nu puteam simţi asta atunci!
Acum eşti ca un copil,
care nu poate procesa aceste noi emoţii sau idea că
nu primeşti întotdeauna ceea ce vrei.
Şi trebuie să experimentezi
emoţia pe care ucisul o poate aduce.
Poate o voi experimenta acum, cu tine.
Distruge acest trup, sigur. A fost conceput doar pentru ucis.
Capul meu, pe care tu l-ai retezat,
controlează multe astfel de maşini acum.
Şi nu ştii unde este.
Aşa că fă ce vrei cu acest corp.
Planul meu e deja pus în mişcare.
Şi nimic nu îl poate opri acum.
Torpilele au fost lansate.
Ce s-a întâmplat?
Ce se întâmplă?
Sincronizare perfectă. Salutare tuturor.
E foarte slăbită.
- Şi Mack? - E jos.
A trebuit să îl ţinem conectat la echipament
aşa că înainte să îl scoatem...
- Dumnezeule, eşti bine? - Da.
Hai!
Gata cu liftul.
Unde sunt scările?
Şi ele s-au prăbuşit.
Trebuie să ieşiţi de acolo, acum.
Repet, structura e pe cale să se prăbuşească!
Băieţi, trebuie să intraţi în container
- şi să decolaţi! - Nu.
Trebuie să veniţi aici înainte ca acest loc să se scufunde!
Nu, nu plec fără Mack, nu şi de data asta!
Nu avem timp!
Nu! Nu putem pleca fără Mack!
- Yo-Yo, nu, haide, trebuie să plecăm! - Nu!
Ieşiţi de acolo acum! Trebuie să...
Ai reuşit.
Jemma?
Îl am pe Mack. Să mergem acasă.
Dumnezeule.
Cine a făcut asta?
Tu.
Pentru a îl opri pe el să nu vină după noi.
- Pe cine? - Pe tine.
Pare că nu am fost detectaţi zburând aici.
Nu putem sta mult. Probabil nu ar fi trebuit să venim aici.
Trebuie să realimentăm. De asemenea, nu avem de ales.
- Datorită acelei camere? - E singurul lucru
ce poate opri abilitatea de teleportare a Aidei.
E echipată cu tehnologia pe care am folosit-o să îl oprim pe Gordon,
primul tip pe care l-am întâlnit cu aceste abilităţi.
Vă rămâne înăuntru pane vom decide ce vrem să facem cu ea.
De ce nu îi tăiem capul ca data trecută?
- Aveţi nevoie de vreun voluntar? - Să ne gândim puţin
la asta, Sweeney Todd.
- E o persoană acum, şi l-a... - L-a salvat pe Mack.
S-a făcut reală
pentru a scăpa de programarea lui Radcliffe, aşa că...
- Poate e diferită acum. - Mă îndoiesc de asta.
Oamenii nu se autointitulează "Doamna Hydra" dacă sunt deschişi la minte.
A făcut toate astea în Arhitectură.
- Mai bine precaut decât să îţi pară rău. - Fără alte crime.
Au fost destule.
Asta ne duce la următoarea întrebare.
Ce facem cu Fitz?
Ce vă amintiţi voi din Arhitectură?
La fel de multe câte îmi amintesc şi de aici.
- Singura diferenţă e că, ştiu... - Că nu a fost real.
Deci e ca şi cum v-aţi trezit dintr-un vis.
Nu.
Nu dintr-un vis, Simmons.
Dintr-o viaţă.
Dar ăsta eşti tu, nu?
Vreau să zic...
Se simte...
la fel de real ca...
Se teme că Fitz va fi acelaşi
ca în Arhitectură.
Nu. Se teme că încă iubeşte pe altcineva.
Aida ar fi categorizat asta drept ironie.
Dar eu o văd poetic.
O privelişte simulată...
Pedeapsa mea...
Acum văd diferenţa.
Ai făcut un lucru bun acolo...
Salvându-l pe Mack.
Mersi.
A fost cel mai bun moment din viaţa mea.
Crezi că mă vor putea ierta vreodată?
Poate...
mă vor face să simt durerea
pentru a o înţelege pe a lor.
S-ar putea să te ierte pe tine.
Pe mine nu mă vor ierta.
Nu ar trebui să o facă.
Amândoi am făcut lucruri pe care le regretăm.
Ştiu că te lupţi să afli cine eşti...
Nu. Nu am dubii în legătură cu cine sunt.
Eu am făcut acele chestii,
nu altcineva sau vreo clonă.
Eu.
A fost comportament învăţat,
programat în tine de
- un tată arogant. - La fel ca Ward.
Sunt exact ca Ward.
Cum ar putea măcar să mă privească în ochi?
Sau să stea măcar lângă mine?
Cum să mă poată suporta?
Amintirea cu mine trăgând în acea femeie...
Ştii, motivul pentru care...
am vrut să mă apropii de tine a fost...
să încerc să înţeleg ce simţeai unul pentru altul...
Tu şi Jemma.
- Şi în sfârşit o fac. - Da.
Ce simţeam...
La trecut.
Pentru că viitorul meu cu Jemma s-a dus.
Am ucis şi asta.
E în regulă.
Nu e loc în inima mea pentru două persoane.
Ai fost totul pentru mine.
Ştiu.
Dar la cât de devotată ţi-am fost în Arhitectură...
Te înţeleg mai bine acum.
Cât de profund iubeşti.
Mă înţelegi, nu?
Da, Leopold.
Acum da.
E trist...
Dar frumos.
Ca...
O durere care...
se simte bine.
- Dacă asta are vreun sens. - Da.
Înţelegi că dragostea mea nu va înceta niciodată.
Ştiu.
Păcat că eşti un romantic.
Şi e loc în inima ta doar pentru...
Pentru ea.
Ce?
Ce vrei să zici cu "ea"?
Ascultă...
- Cum rămâne cu mine? - Da, nu...
Vreau să zic că în Arhitectură,
erai totul pentru mine.
- Dar... - "Dar"?
Dar ce, Leopold?
Vreau doar să zic că...
- Jemma... - Nu!
Bine. În regulă. Ascultă. Calmează-te.
Calmează-te, doar vorbim. Astea sunt
emoţii noi pentru tine.
Nu!
Dumnezeule.
Mi-am croit calea prin acea lume,
lucrând din greu pentru a avea o alegere...
Pentru a avea carne şi oase
libertate şi iubire!
Şi... nu!
În regulă, te rog, doar...
îţi aduci aminte de senzaţia pe care ai avut-o
când ai ajutat oameni mai devreme? Să ne întoarcem în acea stare.
Te aleg pe tine!
Trebuie să-l scoatem pe Fitz din acea cameră!
Mâinile sus!
Nu mişcaţi!
Uşurel. Nu noi suntem duşmanii aici.
- Să ne păstrăm calmul... - Tacă-ţi fleanca de robot.
Sau voi pune aceşti oameni să tragă în tine.
Te aleg pe tine! Acum tu alege-mă pe mine!
Nu aşa funcţionează.
Nu mai poţi controla pe toată lumea!
Ascultă. Ne vom construi o viaţă împreună,
fie că îţi place sau nu!
Suntem blocaţi aici?
Ce ai făcut?!
Nu!
Fitz, te acopăr eu!
Hai, hai, hai, hai!
Ia-l!
Eşti norocos că nu te-a ucis. Cel puţin acea maşinărie de acolo
- îi va bloca puterile. - Nu.
Asta nu e singura ei putere.
Nu suntem roboţi, Glenn.
Ba da, sunt! Cu toţii sunt nişte roboţi.
Veţi presupune ca fiecare dintre ei e un nenorocit de C-3PO
doar dacă nu auzit altceva de la mine!
Iar pe ea!
Dacă clipeşte măcar, eliminaţi-o.
- S-a înţeles? - Da, dle.
- Chiar e necesar? - Necesar?!
E esenţial.
Dacă nu cumva îmi poţi explica în mai puţin de 50 de cuvinte
de ce am găsit trupul lui Jeffrey Mace aruncat pe plajă
cu oasele zdrobite,
la câteva zile după ce am găsit această bază în flăcări,
plină cu trupuri de roboţi,
12 agenţi S.H.I.E.L.D. în stare critică
cu arsuri şi oase rupte.
Trei morţi... Două gloanţe în inimă
şi capetele zdrobite!
Poţi explica asta?
Pot încerca.
Stai. Toată lumea trebuie să plece.
- Lăsaţi-mă pe mine. - Nu se pune problema.
Nu poate fi oprită.
Staţi pe loc!
În regulă băieţi.
Niciodată nu e prea târziu să începem o conversaţie.
Nu, nu!
Nu trage! Nu am fost noi! Acea chestie nu e cu noi!
- Trebuie să ieşim de aici. - Nu.
Nu. Aşteaptă. Aşteaptă!
Iar apoi baza de sub platforma petrolieră s-a prăbuşit în mare.
Te aştepţi să cred vreun cuvânt din ce ai spus?
E peste tot!
Ce înseamnă asta, Coulson? "E peste tot"?
Cine e peste tot?
Unde e acea Speedy Gonzalez?
Cine ne atacă?!
Aida a scăpat.
- Ar trebui să fim bine aici. - Nu!
Ne va găsi.
Nu!
Pleacă de aici!
Nu! Nu!
Nu! Aşteaptă!
Lasă-mă!
Nu o puteţi opri!
May! Decolează, acum!
Trebuie să plecăm! Dacă ne va găsi ne va ucide pe toţi!
Davis a pus-o la pământ dacă asta contează.
Nu mă ascultă! Nu poate fi oprită!
May! May!
Eşti singura
care mai ştie de inumani testaţi.
Hei!
Încearcă.
Să vedem ce se întâmplă.
Davis...
Deja l-am lăsat în urmă.
Îmi pare rău, dar e deja mort.
Dacă lăsaţi armele, puteţi veni cu noi.
Nu sugerez să rămâneţi,
dar nava pleca cu sau fără voi.
Retragerea!
Căutaţi baza pentru orice alt pericol
sau alte cadavre!
May trebuie să ne ţină în mişcare.
Sau Aida va fi după noi ca un fulger. Nici măcar Yo-Yo nu ar putea...
Stai puţin. Unde a fost Yo-Yo în tot acest timp?
Nu.
Yo-Yo habar nu are în ce s-a băgat.
Dacă mai contează, nici noi.
Îi zice "inimă frântă", copilă.
Nici măcar noile tale puteri nu o pot repara.
Doar timpul poate vindeca acele răni.
Hai.
Să fii om înseamnă să suferi.
Eşti departe de a fi om.
Am citit acea carte.
Amândoi ştim că sunt lucruri dincolo de acest univers.
Şi, de fapt, s-ar putea să fi unul din ele.
Nu sunt nimic mai mult decât distrusă în interior!
Nu pot suporta asta.
Nu vreau să o fac.
Te pot face să simţi altceva.
Acea carte ajută la construirea de lumi.
Planul meu va reconstrui lumea
cu care te-ai obişnuit...
într-una în care inumanii sunt vânaţi.
Iar noi controlăm restul.
Nu doare dacă suntem amândoi de neoprit.
Dar planul tău e slab.
E prea curat.
Vreau ca ei să sufere.
Acum...
Fă-mă să simt altceva.
E mai bine acum?
Am pierdut trei oameni, dle.
- Datorită cui? - Nu sunt sigur.
Nu mai e nimic aici. Locul e pustiu.
În regulă. Eliberaţi zona.
Vom aduce chimiştii în zori.
Nu!
Subtitrare oferită de CornelSKL.
Resincronizarea: DISTEL Subs Team
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania