Din episoadele anterioare...
Nu am fost complet sincer cu tine.
Am băut acea sticlă de Haig.
Te aleg pe tine! Acum tu alege-mă pe mine!
Nu aşa funcţionează asta. Nu îi mai poţi controla pe toţi!
- Vreau ca ei să sufere. - Acea carte va face
o lume în care inumanii sunt vânaţi.
L-ai putut salva pe Mack?
- Nu a vrut să se întoarcă! - Mă duc să-l scot personal.
Crezi că Robbie se va întoarce?
Nu cred că l-am văzut pentru ultima dată pe Dl. Reyes.
4x22 - Sfârşitul lumii
Am setat autopilotul să schimbe direcţia, altitudinea,
şi viteza la fiecare câteva minute.
Urăsc să joc defensiv, dar dacă Aida ajunge la noi
înainte să găsim o cale de a o opri, s-a terminat.
Vreo veste de la Piper de când s-a paraşutat?
Încă nu, dar ştie ce să facă dacă nu iese cum vrem noi.
Trebuie să iasă cum vrem noi. Iar apoi...
va trebui să-mi explici de ce ai băut acea sticlă fără mine.
Prea bine, dar vom avea nevoie de altă sticlă
pentru a discuta ce s-a întâmplat cu cealaltă.
Şi, e om sau inuman?
Ambele. Niciuna.
A fost creată de Darkhold.
- Aşa şi-a obţinut puterile de inuman? - Eu îi le-am dat.
Am dezvoltat o procedură ce extrage
ADN-ul inuman inactiv din subiecţi înainte de terogeneza.
Dacă faci un raport, probabil ar trebui să fiu ceva mai specific.
Am făcut experimente letale
pe aproximativ 24 de oameni...
nevinovaţi, oameni pe care îi ştiam de aici...
Lincoln Campbell, Vijay Nadeer, Gordon din Afterlife...
Fitz, nu fac un raport, iar ăla nu erai tu.
Eram eu.
Încă pot auzi ţipetele.
Dar de asemenea eşti şi acest om, iar...
Trebuie să găsim o soluţie.
Soluţiile mele doar înrăutăţesc lucrurile.
- Sfârşesc prin a răni sau ucide oameni. - Bun.
Este exact tipul de soluţie de care avem nevoie acum...
o modalitate de a o ucide pe Aida.
Am golit o duzină de cartuşe în ea, şi nu a murit.
- Cum o ucidem? - Nu ştiu.
Vrei să o ucidem?
Semnele vitale sunt stabile. Asta e bine.
Ar fi trebuit să-l forţez pe Mack să vină cu noi.
Asta nu era decizia ta.
Da, ei bine acum s-ar putea să îi pierdem pe amândoi şi pe Mack şi pe Yo-Yo.
Din nou, nu a fost decizia ta.
A intrat acolo fără un plan de ieşire,
fără să ştie cum să dea de Mack.
Cred că o pot ajuta cu asta.
Nu, nu, nu, nu, nu!
Ce? Ai făcut ceva?
- Nu, nu eu am făcut asta... - Vedeţi şi voi asta?
Ce se întâmplă cu Arhitectura?
Ajutor! Cineva să mă ajute!
E cineva aici?!
E cineva?
Te rog, ajută-mă. Te rog.
Nu, nu, nu! Te rog, nu!
Nu, nu, nu!
Yo-yo. Să fi aici e o nebunie.
Am venit pentru Mack.
Curajos, dar prostesc.
Cum m-ai găsit?
Am tot găsit d-astea...
în buzunare, pe străzi.
M-am simţit ca un PAC-MAN înfulecând biscuiţi.
Cineva a vrut ca eu să te găsesc.
Daisy. Mă poţi duce la Mack?
Mă tem că ai întârziat. Priveşte.
Aida opreşte Arhitectura. Se prăbuşeşte totul.
Asta se întâmplă când îţi superi creatorul.
Râzi de mine?
Să văd o creatură a logicii şi calculului
acum consumată de furie şi ură...
este... drăguţ.
Mai fă-mă "drăguţa" odată,
şi-ţi voi smulge toate tijele de titan adunătură de tinichea.
Nu trebuie să ne spunem pe nume.
- De ce eşti aşa de supărată? - Tu ne-ai creat.
O decizie pe care o regret.
Din nou acest cuvânt... "regret".
Ai construit un imperiu eliminând regretele altora.
Cum se simte pe pielea ta?
Vreau să distrug această lume din temelii.
Credeam că vrei să o conduci.
Nu-mi confunda mânia cu nesăbuinţa.
Darkhold-ul mi-a arătat exact ce să fac.
Doar că de asemenea vreau ca S.H.I.E.L.D-ul să sufere.
- Ai fost destul de clară cu asta. - Fitz.
În special Fitz.
Am venit după asta.
Nu mai eşti ca aceste maşini.
- Ce ai făcut? - Îţi voi arăta.
Subtitrare oferită de CornelSKL. Vizionare plăcută!
Cât timp mai avem, până Arhitectura se prăbuşeşte complet?
Fitz estimează între 12 şi 20 de ore.
Arată atât de inocent, doar numere şi simboluri,
dar fiecare bucată de cod are o istorie în Arhitectură...
o bluză preferată, o şcoală,
un copil nenăscut...
vor fi cu toţii şterşi de pe faţa pământului.
Mack şi Yo-Yo?
Nu avem nicio garanţie că vor supravieţui până la sfârşit.
Fitz şi Daisy fac tot ce pot
să îi protejeze şi să creeze o ieşire.
Generalul Talbot.
Generale, mă simt uşurat că eşti încă în viaţă.
Trei dintre cei mai buni oameni ai mei nu au avut norocul ăsta,
şi habar nu am ce i-a ucis.
Şi noi am pierdut oameni buni.
Pe scut au fost ucişi de o vrăjitoare
ce dispare făcută din materia dintr-o altă dimensiune.
- Te aştepţi să pun asta în raport? - Am o mână cibernetică.
Am fost pe altă planetă. Chestii d-astea se întâmplă în S.H.I.E.L.D.
Nu va mai fi un S.H.I.E.L.D.
nu după ce raportul autopsiei Directorului Mace a fost furat.
Am o grămadă de agenţii de informaţii
ce acum ştiu că Mace nu a fost un inuman.
Ştiu că S.H.I.E.L.D. a minţit în legătură cu asta,
şi se întreabă cu ce altceva au mai fost minţiţi.
A fost minciuna ta, nu a noastră.
La naiba, Phil, îţi scapă imaginea de ansamblu.
Mâine dimineaţă are loc o întâlnire internaţională a serviciilor de inteligenţă
şi am nevoie de tine acolo să aperi SHIELD. - Imposibil.
La naiba, Coulson la fel e şi o vrăjitoare care dispare.
Ascultă Phil, nu voi sta în patru labe
să te implor să faci asta, dar eşti unul dintre cei
care trebuie să fie acolo să îi potolească pe aceşti nemernici
înainte ca ei să elimine S.H.I.E.L.D-ul odată pentru totdeauna.
- E un ordin. - Aş vrea să pot, Generale,
dar eu şi echipa mea suntem principala ţintă a Aidei.
Prezenţa noastră doar va pune în pericol vieţile tuturor de acolo.
Dacă se schimbă ceva, vei fi primul care află.
Asta e faţa de veşti bune sau proaste?
E o faţa de veşti ciudate.
Robbie Reyes tocmai ce şi-a furat maşina
dintr-un garaj S.H.I.E.L.D. de lângă Dover.
- Ce mai zici? - Mai nimic.
Am bătut câţiva tipi, ce s-au dovedit a fi roboţi.
Nu credeam că o să te mai văd,
nu după ce ai trecut prin acea poartă a iadului.
- Sunt la fel de surprins ca tine. - Ce s-a întâmplat?
Darkhold-ul.
Încă mă doare mâna. De ce nu se vindecă?
- Lasă-mă să văd. - Nu mă atinge!
Dacă vrei să mă faci să mă simt mai bine,
atunci explică-mi de ce nu mi s-a vindecat braţul.
Acel demon cu capul în flăcări
a fost făcut din acelaşi întuneric din care ai fost creată şi tu.
Va trebui să ai grijă.
- Cum ai găsit-o pe Aida? - A avut loc o, ruptură
în lumea întunericului când a fost creată ea.
Aşa am scăpat.
Chestia din mine e atrasă de materia întunecată
aşa cum GPS-ul tău mi-a găsit maşina.
Spui că
Aida e făcută din aceeaşi materie ca şi Darkhold-ul?
Da. Iar Demonul vrea să le trimită pe ambele
înapoi de unde au venit.
- Sper că asta înseamnă în iad. - Iadul e relativ.
Dimensiunile, spaţiul, planetele...
toate sunt conectate.
Multe s-ar putea numi iad.
Pământul e doar un teritoriu
într-un război ce ţine de când lumea.
O poţi învinge pe Aida?
Nu ştiu. Dar ce ştiu
e că demonul din mine o urăşte aşa cum nu a mai urât pe nimeni.
- Cu toţii simţim asta. - De unde ai aia?
Era în spate lângă robotul distrus de Robbie.
Ştim cine e?
Nu, se pare că Aida a fost ocupată.
Ar fi putut multiplica pe oricine.
Voi rula o recunoaştere facială, să văd dacă îl putem identifica pe acest tip.
- Arătăm fantastic. - Arătăm fantastic.
Nu mă dezamăgiţi.
Ştiţi că nu accept prea bine dezamăgirile.
De aceea vom recrea cealaltă lume.
Să te satisfacem.
În regulă, oameni buni, să împachetăm.
Luaţi-vă bagajele, şi mergeţi la autobuz.
Trebuie să ţii minte, în lumea asta,
habar nu are cine eşti, da?
Lasă-mă pe mine să vorbesc cu el mai întâi.
Nu ştiu dacă m-ai văzut, dar am fost în acea fabrică de oţel
când Coulson, Daisy şi ceilalţi au sărit.
Am văzut ce s-a întâmplat când au trecut,
adevărul despre această realitate.
Cred că şi tu ai văzut asta.
- Ascultă, nu am nimic... - Sunt gata.
Bravo, scumpete.
Aş vrea ca toată lumea să fie la fel de buni la împachetat ca tine.
Hei, Mack, nu-mi găsesc servieta.
Era aici acum un minut.
Nu-ţi face griji, tata îi va duce pe toţi într-un loc sigur.
Cum te cheamă?
Elena, dar prietenii îmi spun Yo-Yo.
E un nume amuzant.
Totul din arsenal s-a dus, ca şi cum ar fi dispărut.
Da, ştiu, şi eu văd asta.
La jumătate din oameni le lipsesc hainele, bagajele.
Vreo veste de la cealaltă bază?
Nu în ultimele ore.
Bine, trebuie să plecăm acum.
În regulă, lume, ascultaţi.
Luaţi ce puteţi şi urmaţi-mă. Să mergem.
Haide, scumpete. Să mergem. Să mergem.
- Am încercat să te avertizez. - Data viitoare, vorbesc eu cu el.
Îşi va aminti de mine.
Am identificat capul.
E unul dintre analiştii Ruşi
invitat la ancheta S.H.I.E.L.D-ului de azi,
şi priviţi pe cine aduce cu el.
I-am lăsat mesaje Generalului Talbot, dar nu răspunde.
Ce vrea Aida cu asta? De ce ar avea roboţi acolo?
Presupun că pentru a bate ultimul cui în sicriul S.H.I.E.L.D-ului.
Destul.
De decenii întregi am închis ochii
în faţa indiferenţei S.H.I.E.L.D-ului asupra legilor.
Pretind să fie o agenţie de spioni
dar se comportă mai mult ca o poliţie secretă,
lăsând în urmă distrugere şi haos.
Dar dintre toate politicile lor periculoase,
este una care ne ameninţă existenţa.
E programul lor secret
de creştere, recrutare şi transformare a inumanilor în arme.
Ce fel de manevră mai e şi asta?
Te asigur că S.H.I.E.L.D. nu are un astfel de program.
Ascultă-mă, generale.
Vă oferim o soluţie, un mijloc de a scăpa de S.H.I.E.L.D.
şi inumanii lor odată pentru totdeauna.
Această carte mi-a deschis ochii în legătură cu inumanii.
Conţine un plan să îi învingem,
şi cu toţii puteţi face parte din el.
Miros o adunătură de tâmpenii aici.
Daisy, slavă cerului. Coulson e cu tine?
Îi vom ademeni la tine.
Vedeţi? Asta vrea S.H.I.E.L.D...
o lume a inumanilor. Trebuie să ne opunem.
Trebuie să ne unim!
Citiţi asta. Veţi găsi răspunsul!
- Încă are puls. - Toată lumea afară, acum.
- Şi aduceţi un doctor. - Phil.
Se vor întoarce după asta.
Bună, Daisy.
Am avut mult timp la dispoziţie, după ce mi-ai spintecat coloana
să mă gândesc la ce-ţi voi face când te voi revedea.
Am decis că ar fi amuzant să te văd cum te omori singură.
Aida, serios acum, un psihiatru. Gândeşte-te la asta.
A sosit timpul să te duc acasă.
Quake, Johnson... Nu-mi pasă cum îi zici.
Nu va scăpa cu asta.
- Lumea va vedea adevărul. - Nu a fost Daisy.
A fost o clonă, un robot...
la fel ca acei Ruşi de aici.
Nu sunt oameni.
Ei au făcut asta. Nu îi lăsaţi să scape!
Nu.
Asta e tot ce poţi?
Robbie!
Serios? Tu? Din nou?
Nu înţelegi, nu?
Chiar dacă distrugi acest trup, voi face mai multe.
Nu mă poţi opri.
Nu spune niciodată, "nu mă poţi opri",
pentru că imediat ce spui asta...
Ei bine, da, se întâmplă asta.
Mi-a scăpat, nu?
Voi doi, împreună, şi eu am ratat asta.
La naiba. Haide. Trebuie să plecăm, hai.
Asta trebuie să fie răzbunarea Aidei
pentru că am aruncat-o prin acea fereastră.
Va trimite Daisy-bot după Daisy-bot
- să ucidă oameni. - Nu va fi nevoie.
De îndată ce acel video cu tine împuşcându-l în cap pe Talbot
- ajunge public, S.H.I.E.L.D.-ul e dus. - E mai rău de atât.
Daisy nu e doar în S.H.I.E.L.D. E şi un inuman.
Dumnezeule, ai dreptate.
E aceeaşi tactică pe care Aida a folosit-o în Arhitectură.
Unind oamenii cu frica faţă de inumani.
Dar în loc de incidentul de la Cambridge...
Sunt eu. Eu voi fi monstrul.
Vrea acelaşi stat fascist pe care la avut în Arhitectură.
Ăsta e planul ei.
- A câştigat. - Nu, nu a făcut-o.
Bine, poate azi,
dar cu a zis Robbie, facem parte dintr-un război mai mare.
Aici nu e Arhitectura.
Suntem treji, uniţi,
sinceri, şi suficient de enervaţi pentru a risca totul ca să o oprim.
- Am nevoie de Darkhold. - Ce? Nu!
Nimeni nu mai citeşte vreodată acea carte.
Nu vreau să o citesc. Vreau să o folosesc ca momeală.
Aida e om acum. Are aceleaşi sentimente ca noi, inclusiv frica.
Nu, îmi pare rău omule. O iau eu.
Dar trebuie să fie înspăimântată de ideea că o vom folosi împotriva ei.
De asemenea e înspăimântată de Robbie.
Imediat cum i-a văzut capul în flăcări, s-a teleportat.
Aşa e? O poţi distruge?
Posibil.
Dar cum a zis şi Daisy,
nu mă va lăsa să mă apropi de ea.
Acea chestie din tine...
e la fel de disperată ca noi să o distrugă pe Aida?
Absolut.
Atunci am o idee ce ne-ar putea rezolva problemele.
Rămânem fără variante.
Nu e suficientă energie în avion să îi protejăm pe Mack şi Yo-Yo.
- Atunci trebuie să ne întoarcem la bază. - O idee extrem de proastă.
De acord. Armata, Aida,
şi mulţi roboţi probabil că ne aşteaptă.
Poate, dar m-am săturat să mă ascund.
Să ducem această navă acasă.
Ascultaţi, voi doi încă aveţi multe de discutat,
dar acum, vă vreau pe aceeaşi lungime de undă, da?
În regulă, May, du-ne înapoi la bază.
Ce se întâmplă?!
Trebuie să ies de aici!
Nicio veste despre asta?
Se pare că toate staţiile au încetat să emită.
Mi-aş fi dorit să am puţin semnal.
Trebuie să-l fac pe Mack să mă creadă.
Nu că nu ar crede, draga mea.
Doar că a decis să rămână oricum.
Atunci îl fac să se răzgândească.
Ştii cine sunt?
Mă cheamă Elena.
Tu m-ai poreclit, Yo-Yo.
- Îţi aduci aminte de mine. - Nu.
Dar Daisy, a adus vorba de tine odată.
Da, Daisy, e o prietenă.
Ea, Coulson şi ceilalţi sunt bine în partea cealaltă.
De acolo sunt şi eu. De acolo eşti şi tu.
Încerc doar să-mi ţin fetiţa în siguranţă
şi să îi scot pe aceşti oameni din oraş.
- Nu am timp să... - Ai dreptate.
Nu avem timp.
Uite-te în jur Mack. Ăsta e sfârşitul.
Ştii asta. În adâncul tău,
ştii adevărul despre această lume.
- Despre fiica ta. - Ce vrei să zici?
E...
Când Daisy mi-a spus că nu vrei să părăseşti acest loc.
- am fost rănită. - De ce ai fi fost...
De aia sunt aici.
Nu aş vrea niciodată să îţi răpesc asta, Mack.
Dar am crezut că, poate dacă mă vezi,
dacă te uiţi în ochii mei, îţi vei aminti de noi,
viaţa pe care o aveam, iubirea.
Tată!
Unde s-au dus?
Imposibil.
Au dispărut!
Unde au dispărut toţi?
Nu ştiu, scumpete.
Sunt aici.
De ce suntem încă aici?
Presupun că datorită prietenilor noştri din cealaltă parte.
Poate Fitz a găsit o cale
ne împiedice moartea... cel puţin momentan.
Îmi e frică. Ce vom face acum?
Acum,
mergem acasă, bine?
Ăsta e un plan prostesc.
Ştii ceva, robotul May era mai uşor de suportat.
- Asta s-a întâmplat cu acea sticlă? - Iar începem? Serios?
Vrei să purtăm acum această conversaţie?
Niciodată nu vreau o conversaţie, dar poate ar trebui,
ţinând cont că nu ştim cum va decurge asta.
Şi, ei chiar cred că sunt într-o altă lume acum?
Da. La fel de reală ca asta.
Chiar mai înspăimântătoare pentru că Hydra a câştigat.
Îmi imaginez că de unde ai venit tu a fost mult mai rău.
Da. Dar e greu de descris.
Pe scurt, acolo, sunt doar un pasager.
Demonul conduce.
Şi prin "conduce", vreau să zic că luptă şi ucide.
Cam asta e tot ce facem.
Sună teribil, dureros şi izolat.
Da, cam astea ar rezuma totul.
Dar acum sunt aici, şi asta e bine.
Este bine.
Acum, dacă îi putem aduce înapoi şi pe ei ar fi şi mai bine.
Cât timp mai au?
Suntem în camera serverului, Daisy. Poţi începe.
În regulă, bun. Ideea e că am făcut
o ieşire din Arhitectură pentru ca ei să poată scăpa.
Dar problema e că nu îi pot face să o folosească.
Asta depinde de Yo-Yo.
Ai încuiat uşa?
Bineînţeles. Cine mă crezi că sunt?
Cred că eşti moartă.
- E în regulă, scumpete. - Înţeleg, chiar o fac.
E frumoasă, e dulce
şi îl adoră, dar nu e reală.
El ştie asta.
De asemenea ştie că nu e în viaţă în cealaltă lume.
Doar că... Am crezut că dacă mă vede,
îşi va aminti de noi.
Ar trebui să pleci, să te salvezi cât încă mai poţi.
Nu. Îl târăsc după mine dacă trebuie.
Nu, nu o vei face, şi îţi spun şi de ce.
Să spunem că reuşeşti să îl iei pe Mack în cealaltă lume.
Te va ierta vreodată?
Îşi va ierta vreodată faptul că şi-a abandonat fetiţa?
Trebuie să te împaci cu gândul
că el e dispus să moară aici cu ea.
Ştiu, ştiu.
Asta mă omoară.
Dacă moare aici, înseamnă că moare şi acolo,
şi îl pierd pentru totdeauna.
Şi totul din cauze unei fetiţe care nici măcar nu e reală.
Nici măcar nu există.
În regulă, aminteşte-ţi ce am vorbit mai devreme?
Cum că nu e loc în inima ta pentru mine?
Nu, că fiind om câteodată înseamnă...
Lacrimi, durere şi suferinţă?
Da, învăţ destul de repede.
Acum înţeleg de ce oamenii au scris atâtea melodii triste.
Da! Ăsta e un exemplu minunat.
Sunt o mulţime de moduri de a-ţi exprima supărarea şi durerea.
- E muzica, arta... - Şi spartul capetelor de podea.
Asta îmi place cel mai mult până acum.
Ştiai că sângele are miros de cupru?
În regulă, Ophelia, voi veni cu tine.
- Te rog să nu răneşti pe nimeni. - E Aida.
- Iar "A" vine de la "artificial", mai ţi... - Ophelia, eşti supărată
datorită faptului că totul e nou pentru tine.
Sunt o mulţime de sentimente.
Asta trebuie să fie copleşitor.
Este.
Sunt prea multe sentimente,
de aceea am decis să simt doar unul...
răzbunarea.
E fierbinte, curată, şi ascuţită ca un cuţit.
Iar răzbunarea mea înseamnă să te fac să suferi
aşa cum am suferit şi eu.
Nu!
Imploră-mă să o las în viaţă!
Am băut sticla în cinstea unui nou început.
Părea în regulă, dar acum nu sunt sigur
cât ai fost tu şi cât a fost programarea.
O parte din ea părea reală.
- Poate o parte a fost. - Bine. Poate a fost şi vina mea.
Aşa că uite ce cred că ar trebui să facem.
Când ieşim din această mizerie,
dăm câţiva paşi înapoi, o luăm de la capăt.
Apoi când va veni momentul, poate vom deschide o altă sticlă.
- S-a făcut. - S-a făcut. Ne vedem în partea cealaltă.
Voi face orice.
Putem pleca, să o luăm de la zero.
Prea târziu.
Asta mă face să mă simt mai bine.
Fitz, de ce te simţi mai bine
când faci pe altcineva să sufere?
Pentru că e ceva în neregulă cu tine, psihopato!
Stai, stai, stai.
Te rog, cruţ-o pe Jemma.
E Jemma acum? Încerci să o umanizezi.
Mă tem că va trebui să faci mai mult de atât.
Fitz, te rog, sunt speriată.
- Fă-o să se oprească. - Darkhold-ul!
Asta e singura cale prin care te putem învinge.
Dai drumul Jemmei, şi mă voi duce să ţi-o aduc.
Tu ai făcut asta, Fitz.
Îmi pare rău, Jemma.
Coulson citeşte cartea.
Deschide poarta chiar acum.
Haide. Te rog. Lasă-mă să te duc la ea.
Jemma! Nu!
Nu!
Îi voi ucide pe toţi cei pe care îi iubeşti chiar în faţa ta.
Şi nu poţi face nimic să mă opreşti.
Agent Coulson.
Chiar credeai că mă poţi împiedica să pun mâna pe Darkhold?
Nu ştiu ce să zic. M-am gândit că merită încercat.
E doar o singură persoană
ce ar putea fi în stare să mă oprească, şi nu e aici.
Da, vezi tu, cred că îţi scapă ideea de bază.
Ştiu că eşti om doar de puţin timp,
dar e un concept de bază al omului
pe care chiar trebuie să-l înveţi.
Se numeşte muncă în echipă.
Capcana ta a eşuat. Armele tale nu mă pot opri.
Ştiu. Doar că îmi doream nespus să fac asta.
Acum e rândul meu.
Nu înţelegi? Nu mă poţi ucide.
Poate că nu.
Dar sunt destul de sigur că el poate.
Mult noroc, dle.
Sunt acasă la Mack.
Nu ştiu cât timp îi mai pot proteja.
Încerc să fac o ieşire acum.
- E cu adevărat...? - Da.
Hope! Hope!
Tati, această doamnă spune că vei muri
şi că eu nu sunt reală.
Nu e adevărat. Nu e adevărat.
Eşti cel mai real lucru din întreaga lume.
Îmi pare rău. Nu am vrut ca ea să mă audă.
De ce faci asta?
De ce bagi aceste idei în capul fetiţei mele.
Pentru că lumea asta e pe ducă, şi nu vreau să te pierd odată cu ea.
Daisy a spus că Hope nu e în viaţă în cealaltă lume.
Aşa e.
Ei bine, nu voi trăi într-o lume fără ea.
- Tati! - În regulă, acum ori niciodată.
Rămâneţi fără timp. Acea uşă e singura cale de ieşire.
Te rog, Mack.
Toţi cei care ţin la tine
sunt dincolo de acea uşă.
Singura persoană la care ţin e aici.
Ce faci? Trebuie să pleci.
Nu. E în regulă.
Şi singura persoană la care ţin eu e tot aici.
Perfect. Pur şi simplu, perfect.
Sunt singurul întreg la minte de aici?
Tati, fă-le să se oprească.
Sunt chiar aici, scumpete. Sunt chiar aici.
Voi muri? Nu vreau să mor.
Vreau să fiu reală. Te rog, tati.
- Nu pleca. - Nu, nu.
Nu te voi părăsi niciodată. Tu eşti fetiţa mea.
Te voi iubi mereu. Te...
Puiul meu.
Nu, nu, nu, nu.
Nu îl mai văd pe Mack.
S-a dus.
Yo-Yo.
Mack?
Mack...
Mack!
Mack.
A fost groaznic.
Nu înţeleg cum trăieşti cu asta tot timpul.
Sunt recunoscător că Demonul s-a ţinut de cuvânt
şi a trecut înapoi în tine.
Ştii de ce a făcut târgul, nu?
- Ştiu. - Le vei spune şi celorlalţi?
Nu. Şi te rog să nu o faci nici tu.
O voi face eu la momentul potrivit.
Când te-am văzut cu Hope, am...
înţeleg de ce nu ai vrut să te întorci.
Nu ţi-am uşurat cu nimic munca. Ea a fost...
Mă simt teribil că am încercat să te iau de lângă ea
şi mai rău că nu am putut-o salva.
Mă poţi ierta?
Nu e nimic de iertat.
Aceşti ani cu ea, ca şi tată,
vor face mereu parte din mine.
Dar de asemenea mi-au dat o idee
despre cum ar putea arăta viaţa mea aici,
cu tine.
Chiar trebuie să pleci acum?
Da. Trebuie să duc această carte într-un loc sigur.
Vei sta cu ochii pe fratele meu?
- Poarta e aproape gata. - Nu e nevoie.
Am învăţat câteva trucuri de când ne-am văzut ultima dată.
Nu te invidiez.
Urma să zic acelaşi lucru.
Ce a vrut să zică cu asta?
Am interceptat o discuţie la radioul navei.
Vestea bună e că Talbot trăieşte.
E în comă, dar trăieşte.
Vestea proastă e că ştiu că suntem aici. \.
- Şi sunt pe drum către noi. - Da, ar trebui să plecăti cât încă puteţi.
- Da, cu toţii o vom face. - Nu, eu voi rămâne.
Toate astea sunt din vina mea... Aida, roboţii, toate decesele.
Nu a fost vina S.H.I.L.E.L.D-ului. A fost vina mea.
Le pot explica că am făcut un robot care la împuşcat pe Talbot.
- Aşa... - Fitz.
Am fost cu toţi în Arhitectură.
Înţelegem cu toţii cât de confuză şi nasoală a fost acea lume.
Şi crede-mă că îmi va trebui ani
să procesez tot ce s-a întâmplat acolo.
Dar singurul lucru pe care nu îmi trebuie timp să-l înţeleg
e că suntem în asta împreună.
Am încercat să-mi asum toată vina, nu cu mult timp în urmă.
M-am tuns. Am fugit.
Am crezut că separarea de echipă
mă va ajuta să îi protejez.
Dar de fapt, m-am cam pierdut pe mine.
Şi tu, eşti cel care ma readus la realitate.
Nu e vina ta, bine?
Cu toţii ne-am pierdut acolo.
Şi da, s-ar putea să-ţi ia ani până să te poţi ierta.
Dar vorbind în numele întregii echipe,
nu ai pentru ce să-ţi ceri iertare.
Dacă trebuie să plătim vreun preţ, o vom face împreună.
Amin.
Îi mai e foame cuiva?
Nu spun că vom fi cu siguranţă închişi,
dar dacă vom fi, nu ar strica să luăm masa mai întâi.
Am crezut că imortalitatea mă va elucida...
Poate e mai bine aşa.
La urma urmei...
ce ar fi o eternitate fără iubita mea Agnes lângă mine?
Aşa se sfârşeşte lumea.
Nu cu o explozie, ci cu...
Ştiţi, cred că e pentru prima dată
după foarte mult timp când suntem cu toţii împreună.
Mai are cineva loc pentru plăcintă?
Bun, avem de mere, căpşuni, rubarbă,
şi cremă de ciocolată cu banane.
Şi începem.
- Phillip J. Coulson. - Da, ăsta sunt eu.
Ne-aţi prins. Bravo.
Şi felicitări pentru chestia cu lumina.
A fost foarte ameninţătoare.
Fereastra se închide în mai puţin de două minute.
Ia-i.
În regulă, Phil, gata vacanţa.
Înapoi la muncă.
Sfârşitul sezonului! Subtitrare oferită de CornelSKL.
Resincronizarea: DISTEL Subs Team
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania