Anterior în Agenții S.H.I.E.L.D. Marvel…
A fost ultima dată când Daisy Johnson a fost văzută în viață.
- Și apoi? - 12,8 pe scara Richter
și lumea a crăpat ca un ou.
Există depozite de gravitonium sub suprafața Pământului.
Și vrei să-l scoți și să te alimentezi și mai mult?
- Coulson? - Nu va muri, cel puțin nu încă.
Serul Centiped e cheia pentru a-l vindeca.
Și Talbot? Un mod să-l oprim?
Da, credem că da. Dacă putem combina Odiumul
cu o altă doză de ser Centiped, ar trebui să poată penetra celulele.
Nu e posibil. Nu mai există ser Centiped.
- Deci, fie îl salvăm pe Coulson… - Fie salvăm lumea.
- Nu mai are timp. - Trebuie să fie o altă cale.
Implantul conține suficient pentru o doză.
- Pentru medicină sau armă. - Nici o schimbare.
De ce discutăm încă asta? Balanța s-a înclinat pe o parte.
- Nu vorbim de numere, ci de el. - Nu intrii?
Și Coulson nu a vrut asta! De câte ori
- a clarificat asta? - E decizia lor.
Știu că e teribil. Nu suport să-l văd așa.
- Dar ăsta… ăsta e momentul. - E exact situația
- de care am fost avertizați. - Știm.
- Putem schimba totul. - Odiumul nu va merge
- dacă nu putem penetra pielea lui Talbot. - Gloanțe nu-l ating,
nimeni nu poate, nici tu, Yo-Yo.
Nu e nici o cale să-i dăm serul.
Și dacă absoarbe pe cineva?
Nu te uita la mine așa, e… e ipotetic.
Trebuie să îl punem în mâinile potrivite
- și maniacul va mușca momeala. - Deci, pe cine ai în minte, tu?
- Nu știu, poate. - Acum, vrei să te sacrifici?
Nu, dar sunt dispusă. Cu toții ar trebui.
- Știm că el ar fi. - Și dacă nu funcționează?
- Ar muri în zadar. - Mai bine decât să fie în bucăți!
Robin a spus că Coulson va pune piesele împreună.
Ea crede că el e cheia pentru a rezolva toate astea.
Vorbește în dodii. Auzi doar
- ce vrei să auzi. - Ce să facă Coulson?
Nu ar renunța niciodată la Talbot. Și nu l-ar vedea ca pe un maniac,
l-ar vedea ca pe un om, un om frânt.
E singurul care poate vorbi cu el, asta face el.
- L-ar pune la loc. - Îmi pare rău, salvăm vieți,
gtrebuie să iau această decizie.
Fitz, Simmons, pregătiți-vă…
- Yo-Yo? - Tu mă faci să fac asta.
- Nu pot să te las să-l folosești așa. - Pune-o jos.
- Bine, să rămânem calmi. - Nu sunt personajul negativ. Nu sunt.
- Nu vrei ca el să moară. - Pune-o jos.
Nici eu nu vreau să moară, dar e un singur om.
Nu. Nu, absolut nu. Gândește-te ce faci aici.
Nu asculți. Sunt într-un coșmar și urlu cât pot de tare
- și nici unul nu mă aude. - Te auzim.
Dar nu ascultați! Ați văzut cu toții ce se întâmplă,
și nimeni nu mă va ajută s-o opresc.
Sunt singură și până și tu…
- nici tu nu vrei să mă ajuți. - Nu, nu ești singură.
Suntem cu tine, dar trebuie să fim uniți.
- Nu ne unește nimic! - Ba da.
Speranța. Nu renunțăm niciodată.
Suntem mereu uniți de speranță.
Deci, ne agățăm de ea…
și votăm.
Votăm.
Nu. Nu, de ce?
Nu.
Îmi pare rău.
Simmons și cu mine pregătim remediul.
Ceilalți să se pregătească pentru sfârșitul lumii.
Proiect de artă.
E timpul să indici locul unde m-ai văzut
înconjurat de metal lichid.
Desenează un punct mic.
Dacă mă duci aproape, o să simt.
Vezi asta mică?
Eu sunt salvatorul care o va proteja,
dar am nevoie de ajutor.
Ce spui?
Atunci o să-ți iau puterile de ghicitoare!
- Haide! - Nu, nu vei face asta.
Normal că nu. Ești doar un copil.
Dar voi găsi un mod să te conving.
Sunt aici. Te descurci bine.
Nu-l ajuta.
Dar dacă nu, va fi ultima dată când te văd.
Nu! Nu! Nu!
Robin! Nu! Dă-mi drumul!
E adevărat.
Nu o să-ți mai vezi mama până nu obțin ce vreau.
Acum, să încercăm din nou.
Un singur punct.
O să mori.
Ei bine…
toată lumea moare.
Și în acea zi, va trebui să răspundem acolo sus
pentru ceea ce am făcut aici.
Nu de Dumnezeu mă tem.
Am auzit că te-ai sculat.
Sculat implică stat în picioare.
Nu sunt încă acolo.
Vei fi.
Vreau doar să știi,
indiferent ce ți-au zis,
nu am vrut niciodată să mori.
Eu doar…
Pur și simplu argumentam să nu pariem totul pe tine.
Și aș fi fost de partea ta.
Știu.
Să punem una în fiecare cameră, dacă e posibil.
Va fi util, crede-mă.
- Ai terminat de alimentat Zephyr? - Da. Și Quinjet.
Plecăm cum obținem o locație.
Mă bucur că ai preluat frâiele aici la far.
Cine altcineva să decidă cum va arăta generația următoare.
Le arăți tot ce e de știut.
Da, nu știu dacă voi fi aici.
Voi face tururile și tot, dar când te întorci,
- cred că voi fi plecat de aici. - De ce?
Asta e camera mea.
Sunt ca o veveriță, depozitez tot ce pot găsi.
Apropo, am găsit o carte despre natură, așa am aflat despre veverițe.
- Vechile obiceiuri mor greu. - Mai degrabă sunt avariat.
Dintr-o lume avariată.
Dacă există o șansă că s-ar putea întâmpla…
Ai vrea să vezi lumea înainte de asta.
În plus, potrivit lui Fitz,
dacă lumea nu crapă în două și rupeți bucla de timp
oricum, voi dispărea. Deci, încă un loc vacant, nu?
Hai, nu mă potriveam oricum cu gașca.
Asta suntem?
Când v-am întâlnit prima dată, nu mai văzusem așa ceva.
Am văzut oameni omorând unul pentru altul,
dar n-am văzut un grup așa dispus să moară unul pentru celălalt.
Încrederea voastră, părea prea puternică să se rupă.
Și cum încerci să-l repari pe Coulson, îmi place de el,
dar dacă într-adevăr vrei să conduci, atunci trebuie să rezolvi asta.
Părerea mea.
Am citit și o carte despre expresii idiomatice.
- Suntem în mișcare. - L-ați văzut?
- Unde este? - Chicago.
Nu e ceva ce vezi la secția de urgențe.
Este aproape același ser care îl ținea în viață pe Garrett,
deși ingredientele Centiped s-ar putea să-ți dea un pic mai mult mojo.
Jemma, îți amintești când scrijeleam pe pereți,
și știi cum s-a terminat cu Garrett.
Am văzut ce se întâmplă când nu lăsăm natura să-și urmeze cursul.
Da, domnule.
- Și am discutat asta ca grup… - Simmons.
Ne dai un moment?
Nu voi detalia ce am riscat să obținem asta.
Sunt conștient. Și nu sunt fericit că am fost omis din decizie.
Nu te-ai fi trezit.
Dar acum, decizia e a ta.
Ești prea slab să stai în picioare? Ne-ar plăcea să te vedem
ieșind din cameră și alăturându-te luptei.
Dar depinde de tine, dacă crezi că mai mult timp merită.
Am clarificat cum mă simt.
Aș zice că și eu.
Dar chiar și acum, cuvântul te sperie.
Îmi e deja destul de greu să te las în urmă.
Atunci, n-o face.
Mai avem zece minute.
Clădirile rezistă momentan și dispozitivul de pe Robin
este din nou online, e în interiorul acelei nave.
Deci, eliminarea lui Talbot e una,
dar trebuie să salvăm civilii și pe Robin.
Înainte ca nava și clădirile să cadă.
Aș dori să mă apropii
să testez integritatea structurală a clădirii.
Ai cerut să mă vezi.
Da.
Știu că am aruncat cu zarul pentru Coulson.
Și încă cred că avem nevoie de el, dar voi recunoaște
că mi-am lăsat emoțiile să câștige.
Am crezut că Coulson e singurul care ne-ar putea ține pe toți uniți.
Tu ai spune că e dovadă că nu pot face treaba.
Că n-ar trebui să conduc.
Sunt de acord.
Adevărul este că nu pot ține echipa unită.
Dar el poate.
Coulson vrea ca eu să iau decizii în absența lui?
Ei bine, asta e decizia mea, Mack ar trebui să ia deciziile.
Are cea mai mare inimă.
Vreau să spun, fizic, dar, și, știți…
Tu ești centrul nostru moral.
Și uite, nu vreau să nu mai fiu soldat.
E un general pe care-l putem urma toți.
Cine crede că am dreptate, mâna sus.
N-aș fi putut spune mai bine.
- Ce bine. - Mă bucur să te revăd.
Păstrați aplauzele.
Nu a trecut prin asta pentru nimic.
Timpul de echipare.
Deci, ce facem?
Salvăm vieți.
Blocați drumul! Jos! Jos!
Poliția Chicago.
Mâinile deasupra capului sau vom trage!
Nu ar fi decât zgomotos.
Și acum, vreau liniște.
Îmi pot simți viitoarea putere cum curge prin stratul de mai jos.
Am un sentiment că nu ar ajuta oricum.
Da, așa pare.
- Cine este? - Ofițeri pe teren, primii respondenți,
- S.H.I.E.L.D. Suntem aici pentru ajutor. - Ce bine.
Avem un aparat de zbor pentru evacuare
pentru cei prinși în centru.
Îl veți recunoaște când îl vedeți. Duceți-i acolo.
Eliberăm etajele superioare ale clădirilor
înainte de colaps.
Și, cel mai important, nu trageți în inamic.
Repet, nu trageți în inamic.
Gestionăm noi.
Te-am prins, te-am prins. Bine, haide.
- Haide, haide, ești bine? - Da.
- Să mergem. - Da, du-te.
Haide, haide, bine.
Le voi face lumină, ca să putem merge pe casa scărilor. Da, așa.
Mama?
Robin?
E în regulă, Robin. E în regulă.
Mama, au luat-o de lângă mine. Au luat-o de aici.
Corpul navei este stricat. Probabil că a urcat.
Mama ta, Polly, e acolo?
- Verifică nivelul de detenție. Jos. - Bine, stai cu ea.
Bine. O să-l lovesc pe Talbot tare, neutralizez amenințarea,
îl blochez și mergi la el și vorbești.
Nu vin.
Ce? De ce?
Pentru că abia pot sta în picioare.
- Nu l-ai luat. - Nu era corect.
Nu m-am simțit cum trebuie.
Ți-aș fi spus pe Zephyr, dar m-ai fi imobilizat
și mi-ai fi înfipt seringa în gât.
Normal.
Îmi pare rău.
- Ești singurul care poate vorbi cu el. - Nu.
Și cred că e târziu pentru asta.
Dacă da, ești singura care îl poate învinge.
Fă apel la el ca om militar. A făcut un jurământ când s-a înrolat.
Nu pot să cred. Nu pot să cred. Nu pot.
Nu pot s-o fac. Nu pot să ies acolo, mai ales singură.
Ți-am oferit toate instrumentele necesare.
Acum, găsește puterea în inima ta fă apel la natura lui bună.
Și dacă nu poți, găsește puterea în brațe
și bate-l până leșină.
Nu mai avem timp.
Du-te.
Ia ăla! Mă auzi? Zboară înapoi, și ia-l.
Am luptat pentru tine, bine? Ne-am luptat între noi pentru tine!
Polly?
Aici.
Robin. Ce bine. Unde e Mack?
În navă. S-a dus s-o găsească pe Polly.
May…
Nici unul dintre ei nu supraviețuiește.
Nu.
- Ce bine, ești aici. - Ești bine?
Da. Robin?
Nu-ți face griji.
O avem.
- Să te ducem la ea. - Bine.
- Stop! Mor oameni. - E război.
Daunele colaterale fac parte din asta.
Trebuie să mă înarmez, ca să pot lupta cu dușmanii.
Tu devii inamicul, indiferent dacă crezi sau nu.
- Fugi! - Nu am unde.
Zephyr One, Quinjet 323, andocare finalizată. Suntem la bord.
Vrei să solicit asistență, domnule? Nu arăți prea bine…
Doamne.
- Coulson? Coulson? Coulson? - Dar nu e prea târziu.
- Gândește-te la fiul tău. - Fac asta pentru el.
I-ai văzut fața? Cat de speriat era.
Doar pentru că par diferit.
Devin cea mai puternică ființă din univers. O să vadă, într-o zi.
Scopul justifică mijloacele, corect?
Singurii oameni care spun asta sunt cei care fac lucruri rele.
- Devin un erou. - Ești deja unul.
De când te-ai înrolat, ai devenit erou.
Noi toți am făcut asta. Privește în jur, ești înconjurat de ei.
Oricine vrea să facă asta, să-și piardă prietenii sau membrele,
sau mintea, sau viața, pentru protecția umanității.
Suntem în asta împreună.
Trebuie să ne unim forțele.
Sună bine.
Știi, Hale mi-a zis discursul ăsta, chiar înainte să mă tortureze.
Coulson îl spune de fiecare dată când mă înjunghie în spate.
Omenirea e la prăpastie,
și eu singur o pot remedia.
Dar ai dreptate…
ar trebui să ne unim forțele.
Mama?
Mama.
Haide, să mergem.
Davis a revenit, să ne pregătim să plecăm de aici,
- Zephyr se umple rapid. - Dă-te din drum!
Nu respiră.
Serul ar trebui să funcționeze, am verificat efectele secundare.
Nu l-a luat.
Fitz!
De ce m-a ascultat?
Ce am făcut? Iartă-mă.
Voi putea să ajung la comoară mult mai rapid
odată ce pot cutremura pământul.
Te rog…
O să am nevoie de orice armă în această luptă.
Ceva e diferit.
S-a dus! Yo-Yo, s-a dus! Ia defibrilatorul, acum!
Ei bine, acum te voi rupe în două.
Așa, amice. M-ai îngrijorat. Te-am prins, stai acolo.
Te-am prins.
Sper că ai păstrat ceva energie.
pentru că piciorul e avariat, cred că este rupt.
Va trebui să mă iei în brațe.
- Bine, suntem aici. - Suntem aici, Turbo.
Doar…
Cred că este rupt rău, pentru că nu îl pot simți.
Relaxează-te, amice, respiră.
- Ce? Da. Da. Bine. - Respiră.
- Da, o să stau cu tine. - Da.
- Până găsim o cale de ieșire.
Da, bine. Bine.
Corect, ar trebui să ne grăbim și să o scoatem pe Polly, e în pericol.
Acum e în siguranță.
Da, ai scos-o.
- Te-ai descurcat bine, Turbo. - Bine.
Auzi, Mack.
Cred că piciorul meu e rupt.
Ai… ai trecut prin mai rele.
Haide.
E o sărbătoare, nu o înmormântare.
Mai știți ce bine a fost să fim aici când ne-am întors prima dată?
Zephyr e…
singurul loc pe care l-am numit casă în ultimii ani.
- Îmi va fi mereu dor de Bus. - Și mie.
Aș fi vrut să vă cunosc pe vremea aia.
Eram oameni diferiți.
Am petrecut mulți ani…
Îmi pare rău.
Am trăit o viață înconjurată de eroi.
Nici unul mai mare ca voi toți.
Din ziua în care v-ați alăturat, la fel ca oricine din linia datoriei.
Eroi, pentru că…
pentru că ne înscriem să ne pierdem.
Să ne apropiem de oameni buni
și să-i pierdem.
Am suferit cu toții pierderi.
Nu uitați asta.
- Și nu uităm pe cei pierduți. - Exact.
Da, de aceea punem insigna în cabina de pilotaj.
- Să nu uităm niciodată. - Nu trebuie să uitați…
- dar trebuie să mergeți mai departe. - Nu.
Cu respect, domnule, te înșeli.
Nu mergem mai departe.
Păstrăm acel loc în inima noastră.
Îl închidem și încuiem ușa și vizităm din când în când,
dar nu mergem mai departe.
Chiar și după ce ne luăm la revedere.
Sunt trist că nu am avut șansa să îmi iau la revedere.
Dar o să-i spui pentru mine?
Desigur.
Vreau sa spun că va fi trist că a ratat acest mic memorial.
Încă nu sunt mort.
Îmi pare rău. Petrecere de pensionare.
Nu sunt sigur că se califică ca petrecere, nimeni nu bea.
ÎN AMINTIREA LIDERULUI NOSTRU NEÎNFRICAT PHILIP J. COULSON
Vreau să ai asta.
O poză a noii locuințe departe de casă.
Și să îți reamintesc că…
echipa ta mereu s-a luptat, indiferent de șanse.
Și acum el e înghețat, undeva în spațiul îndepărtat,
fără să știe că a rezolvat-o deja.
Va fi un pic dezorientat…
dar va fi atât de fericit să știe că timpul nu e bătut în cuie.
Este un fluid…
frumos, în continuă schimbare.
Și nu a ratat multe, nu-i așa?
Nu am nici o îndoială că îl vei găsi.
Nimeni nu are.
Bine.
Pentru noi.
Cine e ca noi?
Puțini, la naiba.
Fin.
Mulțumesc, șefule.
Probabil că o să te sun mai mereu,
pentru sfaturi.
Nu vei avea nevoie.
Și telefonul meu merge în ocean.
Cât timp spune Simmons că ai?
Zile. Săptămâni, dacă sunt norocos.
Dar va fi timp bine petrecut.
Ți-am lăsat ceva pe pat.
E o scrisoare.
Nimic pompos.
Practic, doar spune cât de mândru sunt de tine.
Sunt atât de mândru.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
- Și mulțumesc pentru nava spațială. - Da.
Cu plăcere.
Trebuie să spun, e destul de magic.
Deci, altceva pe listă?
Un singur lucru.
- Parasailing? - Da, parasailing.
Întotdeauna am vrut să încerc.
În regulă, Directore, încotro întâi?
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania