Nu-mi pasă cât de periculoşi sunt oamenii ăştia.
Nu vreau să mă bag.
Am venit după Danny, dar nu se va termina cu asta. Vor continua să ne atace.
Acum avem şansa să terminăm cu ei.
O să revină. Iar şi iar.
Dar astea i-ar putea potoli pentru totdeauna.
Înţeleg că îi ştiţi de multă vreme.
Ca şi tine. Ca şi ea.
Ca şi puştiul din Harlem.
Detonarea unei bombe aici nu va îndrepta ce a păţit el.
Bine? Nici pe departe.
Poate îi va ajuta pe cei care vor fi în pericol.
Pentru că oamenii vor fi în pericol.
Eu...
Eu nu pot accepta aşa ceva.
Bine.
Tot ce s-a spus în ultimele două minute
e o mare nebunie.
Mulţumesc.
Dar...
Sfântă surioară!
...toţi ştim de ce e capabilă Mâna.
Am fost afectaţi cu toţii.
Dar tot revin.
Atunci, nu sunt doar infracţiuni, sunt crime...
Ca în filmele de groază.
Dacă nu facem asta, va fi mai rău.
Nimicim clădirea, altfel Mâna nimiceşte New Yorkul.
Nu aşa îndrept eu lucrurile.
Oamenii ăştia ne-au vânat prietenii.
Nu vor să se oprească.
Jess!
Ştii că n-am vrut să am de-a face cu treaba asta.
Creierul arhitectului e împrăştiat în casa mea.
Nici nu mi-am schimbat hainele. Hai să terminăm!
O să dormim mai bine după ce vor pieri.
O să putem...
să ne vedem de viaţă.
Dacă facem asta,
doar monştrii din Mână trebuie să sufere.
Bine? Niciun nevinovat nu va suferi. Putem stabili asta?
Da.
Bine.
Nu pot să cred că spun asta, dar...
hai să facem o nebunie.
E adevărat.
Te-ai îndoit de puterea K'un-Lun-ului?
Creaturile astea bântuiau cândva văile verzi ale căminului meu.
Fosilele astea sunt tot ce a rămas.
Ultimul depozit de pe pământ.
Păziţi intrarea. Pumnul de Oţel e pe aici.
Nu mai contează. Uşa e deschisă.
- Trebuie să moară. - Desigur.
Dar e în interesul nostru să luăm substanţa cât mai repede.
Unde sunt ceilalţi?
- Ne asigură retragerea. - Cine ne ameninţă?
Diavolul din Hell's Kitchen,
bărbatul care nu poate fi rănit şi femeia neînduplecată.
Sunt aici.
I-am ţinut pe loc cât am putut de mult.
Războiul a fost câştigat.
Eu hotărăsc când e câştigat.
După ce luăm substanţa,
temelia oraşului va continua să slăbească.
O parte din New York se va nărui.
Mulţi vor muri.
E doar un oraş.
Cresc. Se prăbuşesc.
O să mai vezi multe.
Planul arhitectului era să pună explozibilii în centrul clădirii.
Astea par grinzi de susţinere.
Fără ele, clădirea cade.
După ce le găsim, punem explozibilul.
N-are detonator de la distanţă.
- Adică? - E o bombă cu ceas.
După ce o armezi, ai câteva minute.
- Eşti sigur? - Relativ.
- Încurajator! - E instrucţia de bază.
Ne-au învăţat să fugim de bombe, nu să le detonăm.
După ce e activată încărcătura...
Asta e tot.
Voi doi le instalaţi.
După ce ieşim, le armaţi.
Poftim? Nu, vin cu voi.
Ultima oară când am rămas în urmă, Danny a fost răpit.
Care parte din mizeria asta arată că rămâi în urmă?
Mizeria asta e viaţa mea.
Ei trei au anumite abilităţi.
- Eu ştiu să mă lupt. - Exact.
Îţi spun ca prietenă că, dacă fac asta,
am mai multă nevoie de tine decât ei.
- Promite-mi că nu-l mai dezamăgeşti. - O să fac ce trebuie.
Îi datorez măcar atât.
Pe aici.
O să mă întorc, Claire. Promit.
Din câte am văzut, clădirea are un sistem de închidere avansat.
Sticlă antiglonţ, de toate.
Echipe la fiecare intrare! Se intră cumva.
- Da? - Da.
Ce?
- Glumeşti? - Ce e, Knight?
Depozitul de dovezi de la secţie a fost spart.
- Când? - Acum o oră.
Abia au descoperit. Explozibilul a dispărut.
Cel de la motel?
- Tot. - Cine a fost?
Camerele video nu funcţionau, aşa că nu se ştie.
Ai trei încercări.
- Nu ştim ce s-a întâmplat... - Pe naiba!
Te oftici că ai garantat pentru ei.
Întrebarea e ce fac cu el.
- Rahat! - Iisuse!
- Chemaţi geniştii! - Recepţionat.
Evacuaţi totul pe o rază de două străzi. Trimiteţi serviciile de urgenţă.
Avem o uşă de spart.
Vă anunţ când sunt gata echipele.
Bine, Knight. Dacă mai lucrezi aici şi atunci.
Mai vin ajutoare. Scoateţi oamenii!
Sfinte Sisoe!
Au venit şi după mine.
Am crezut că Jessica exagerează. Nu ştiam că e atât de grav.
Este. Aşa e de ceva vreme.
Am fost acolo.
Au luat ostatici. Am văzut pe cineva murind.
Mă bucur că eşti bine.
E vreunul dintre noi bine?
Poate fi un semn bun.
La radio am încercat să spun
că acel cutremur ascundea de fapt altceva.
Serios?
Şi ce s-a întâmplat?
- Am fost oprită. - De şeful tău?
- Da. - Rahat!
Dacă ce spune Jessica e adevărat,
Mâna e foarte puternică.
Puteau muşamaliza asta.
Probabil că ai dreptate. Dar...
ştiu că putem afla adevărul. Doar că...
Trebuie să ne jucăm aproape de foc.
Jessica e focul.
Şi tipul ăla?
Avocatul cu care lucrezi?
- Matt. - Ce-i cu el?
E un prieten bun.
Este...
E complicat.
Şi Jessica e o prietenă bună.
Nu în sensul tradiţional.
Nu te poţi baza pe ea
să muţi o canapea sau să dai o petrecere, dar...
când e vorba de chestii serioase,
chestii veşnice...
Doamnelor!
Am auzit prin staţie că sunt chemate toate echipajele.
- Unde? - În Hell's Kitchen.
La Midland Circle. Pe bulevardul 44 colţ cu 11.
- Midland Circle. - Acolo a fost epicentrul.
Al cui?
Al tuturor lucrurilor.
E gol aici.
E o activitate intensă sub clădire.
Te rog...
Să deschizi asta.
- Ce să deschid? - E o uşă.
- Are ceva mecanic în spate. - Cum adică?
Cât de departe ajunge?
E greu de spus.
Cu cât mă gândesc mai mult, cu atât cred că nu avem mari şanse.
Fă ca mine şi nu te gândi.
Dacă-mi spuneai acum o săptămână că o să fiu aici cu voi doi,
pe cale să aruncăm în aer o clădire şi să luptăm cu nişte ninja pentru New York...
Da.
Eu mă bucur că sunteţi aici.
Ce?
Circumstanţele puteau fi mai bune. Eu mă bucur că ne-am găsit.
Nu te îmbrăţişez.
Sunteţi pregătiţi?
- Nu. - Nu.
Mi se pare corect.
- Ar trebui să fie drept în faţă. - Bine.
Claire, vreau să ştii
că nu doar Luke şi ceilalţi au abilităţi, ci şi tu.
Poftim?
Ai salvat la fel de multe vieţi, ai ajutat la fel de mulţi oameni.
Doar că tu nu atragi atenţia.
Mă faci să roşesc.
Aici este.
De unde ştim ce căutăm?
Vine cineva!
Nu e bine deloc!
O să te găsesc.
Nu.
Nu e nevoie.
Nu mă mai ascund.
Colleen...
Ne reîntâlnim.
Ţi-am spus că soarta ne leagă.
Dar nu e mâna sorţii.
Am venit să pun capăt poveştii.
Ai venit după mine? Sau te-ai luat după alţii?
Te-am învăţat să crezi în tine şi în ţelul tău.
Nu e prea târziu.
Claire, ce naiba se întâmplă?
Dă-mi-l pe Luke la telefon.
E un moment tare prost.
Căraţi-vă de acolo!
Unul dintre oamenii voştri a adus bombe în clădire.
Eliberaţi strada. E mult explozibil aici.
Stai puţin! Ştiai de chestia asta?
Claire, orice aţi pune la cale, veţi sfârşi la puşcărie sau la cimitir.
Te rog!
Sunteţi depăşiţi de situaţie. Toţi.
Crede-mă, ştiu.
Ce se aude? Ce se întâmplă?
Claire!
Rahat!
Îţi iroseşti energia.
Păstreaz-o pentru bătălia mai mare ce urmează.
Aici e ce cred eu că e?
Fiarele astea ne-au dat multe amândurora.
Dar chiar şi puterile tale pălesc în faţa vieţii veşnice.
Asta ţi-ai dorit mereu?
Esenţa a ceea ce te-a creat.
Îl pângăreşti pe Shou-Lao.
Tu l-ai lovit în inimă.
Bătrânii din K'un-Lun aveau dreptate.
Au fost prea generoşi când au izgonit Mâna.
Şi crezi că tu vei îndrepta acel rău?
Asta a însemnat această călătorie.
Eşti la fel de naiv ca atunci când te-am văzut prima oară.
Un copil care mergea lângă mama lui.
Te-a obligat să o ţii de mână când traversai.
Ţi-ai retras mâna, de parcă nu aveai nevoie de ea.
Spune-mi...
Ce ai da ca s-o mai ţii de mână?
Iată-te aici, singur.
Încercând să îndeplineşti o profeţie, să amorţeşti durerea.
Nu mai poţi intra în mintea mea.
Spune-mi...
Ce planuri aveţi cu New Yorkul?
A venit vremea să se prăbuşească.
Liftul.
Coboară.
Stai!
Ar putea fi util.
Poate că ţi-ai găsit familia.
Mai sunt cam zece etaje.
Ne aşteaptă cineva?
Da, sunt vreo 30.
Toţi înarmaţi.
Inclusiv cei doi din garaj.
- Şi bătrâna? - Şi tipul care vorbeşte japoneză.
Şi fosta ta prietenă?
Da.
Ştiau că o să venim după Danny.
Asta e...
Mult mai rău decât până acum.
Puţin zis!
Ce facem?
Am o idee.
Dar n-o să vă placă.
Bine.
Nu trageţi!
Nu-mi pasă ce faceţi
în peştera voastră secretă.
Eu am venit să vorbim.
Tu ai început!
De când ai dat buzna în biroul meu, viaţa s-a transformat într-o bătălie.
Nu vreau să lupt cu tine.
Singură.
Hai, Cavaler de Oţel!
- Pumnul de Oţel. - Ştiu.
Nu te obosi singură.
Nu fac asta.
Îţi cunosc limitele.
Tot ce-mi faci poate fi reparat.
Mai ales pentru că Pumnul de Oţel ne-a dat deja darul suprem.
Viaţă fără sfârşit.
Îţi mai dau o şansă s-o trăieşti alături de mine.
Să fii cine ţi-e scris să fii.
Nu mai am nevoie de tine.
Boule!
Colleen!
În ce naiba m-am băgat?
Asta mă întreb mereu.
Aruncă arma, altfel ai încurcat-o.
O să distrugă oraşul.
Spune-mi ceva nou.
După ce vor obţine ce vor, locul ăsta se va nărui.
Nu cât sunt eu aici.
- Unde e Alexandra? - A murit.
- Tu ai ucis-o? - Nu, ea.
Liftul e singura ieşire?
Da.
Nu putem pleca. Trebuie să-i ucidem.
- Avem un plan. - Include bombe.
Nu te deranjează bombele, nu?
- Pe bune? - Nu putem ieşi decât împreună.
Danny, aprinde-l!
Acum!
- Îţi aminteşti? - E ca pe vremuri.
Dobitocule, o să te termin!
Mă dezamăgeşti.
În copilărie, voiai doar să faci parte din ceva.
De asta te-am salvat şi te-am crescut, Colleen.
Pentru că am avut şi eu dorinţa asta.
Asta e familia ta acum?
Păi...
O să-ţi amintesc cine eşti lipsindu-te de ei.
Colleen!
Pierde mult sânge. O să avem grijă de tine.
Duceţi-vă la suprafaţă.
- Cu mare plăcere. - Şi tu?
- Ne vedem acolo. - Poftim?
Pot s-o conving.
- Iar începi? - Nu te lăsăm aici.
Ai promis să-l duci înapoi. Ţine-te de cuvânt.
Haide!
Vin repede.
Haide!
Nu te mai ascunzi în spatele prietenilor?
Tu te ascunzi.
Ce vrei, Matthew?
Te-am pierdut o dată.
Nu vreau să te pierd din nou.
Nu ştii nimic.
Ştiu că te-am iubit.
- Inima ta te va pierde. - Te rog, ascultă-mă!
- Nu vreau să te rănesc. - Păcat!
Încă poţi să renunţi la luptă.
Putem pleca de aici.
Împreună.
Cum voiai înainte.
Înainte să mă laşi să mor?
Nu.
Înainte să mi te ia ei.
Înainte să te transforme în arma lor.
Nu eşti Black Sky.
Eşti Elektra Natchios.
N-ai fost niciodată sclava nimănui.
Apreciez intenţia ta, dar ştiu cine sunt.
Mâna nu m-a transformat. Aşa am fost mereu.
Uiţi că ştiu când minţi.
Mereu ai căutat lumina în mine.
Şi uite unde ai ajuns.
Există bunătate în tine.
Ştiu, pentru că am simţit-o.
Nu-mi pasă de bine sau de rău.
Mă simt mai completă ca niciodată. Mai vie ca niciodată.
Atunci, să trăim! Încă putem pleca de aici.
- Ce se întâmplă? - E pe cale să cadă.
Nu se poate!
Nu vă mai holbaţi şi urcaţi!
Acum!
Dacă asta eşti cu adevărat, de ce nu m-ai ucis încă?
- Ai avut o şansă. - Am avut multe.
Dacă nu însemn nimic pentru tine, dacă nu e lumină în tine,
de ce n-o faci?
Pentru că jocul e distractiv.
Nu. Pentru că încă simţi.
Vorbeşti despre acceptarea întunericului, dar nu poţi fi singură în el.
- Am văzut moartea. - Şi te temi de ea.
Nu mă mai tem.
Pentru că vei fi alături de mine, unde ţi-e locul.
Colleen!
Danny!
- Ce s-a întâmplat? - Pierde sânge.
Clădirea o să explodeze.
- Hai! - Staţi! Trebuie să ne întoarcem.
- De ce? - Poftim?
- Matt ştia. - Nu-l putem părăsi acolo.
Staţi!
Sunt bombe în clădire. Să plecăm!
Mâinile sus! Acum!
Îmi pare rău.
Nu pot permite aşa ceva.
10-33. Evacuaţi clădirea!
Evacuaţi! Cod 10-33, Midland Circle.
Aşa ne trebuie!
Am crezut că o să meargă.
Cine spune că n-a mers?
Suntem împreună.
Mi-am dorit asta de când te-am văzut.
Aşa ar putea fi veşnic.
Gao...
Ce se întâmplă?
Sfârşitul.
Toată lumea înapoi!
Adăpostiţi-vă!
Adu-o încoace! Trebuie s-o ajutaţi!
Îmi pare rău, Matthew...
Pentru suferinţa pe care ţi-am provocat-o.
O să murim aici.
Nu.
Asta înseamnă să trăieşti.
Nu avea de gând să scape cu viaţă.
Matt a spus ceva înainte să ne alunge.
A zis: "Apăraţi-mi oraşul!"
Iisuse!
În sfârşit, obţinem răspunsuri
referitoare la cutremurele şi surpările din oraş.
Primăria confirmă
că de vină sunt construcţiile fără permis de la Midland Circle.
În mod ciudat, mi s-a spus că implozia a reaşezat stratul de pământ,
astfel că azi avem o zi mai stabilă.
DE VORBĂ CU TRISH
E ciudat, dar ce pot spune?
E doar o zi normală pentru New York.
Cel puţin... chiria e ieftină?
Urmează părerile dv.
De vorbă cu Trish. Mulţumim că ne ascultaţi.
Sigur nu vrei să ştie nimeni ce ai făcut?
S-a terminat.
Asta e tot ce contează.
Ar trebui să fii mândră.
Gândeşte-te câte vieţi ai salvat.
Şi am pierdut una.
Poliţia n-a înaintat niciun raport, primăria nu poate depune plângere.
Conform procuraturii, s-a sfârşit.
Mai precis, nu s-a întâmplat niciodată.
Şi Claire?
Care Claire?
Hogarth, Benowitz şi Chao, în slujba voastră.
Să vă gândiţi la noi când aveţi probleme legale.
Să sperăm că n-o să mai avem.
Dle Nelson...
Condoleanţe!
Mulţumesc. E o pierdere pentru toţi.
Ar trebui să plec.
Te conduc.
Ascultă,
în legătură cu prietenul nostru cu mai multe vieţi...
Ştiam că vieţile alea o să-l ucidă.
Şi l-am ajutat să ajungă la acea clădire.
I-am dat şi costumul!
Dacă ai fost acolo, ai fi văzut...
A luat decizia potrivită.
Simt că eu nu am luat-o.
Nu l-am cunoscut la fel de bine ca tine,
dar nu-l puteai convinge să renunţe.
Era hotărât de când l-am cunoscut.
Iubea oraşul ăsta
şi pe locuitorii lui
mai mult decât se iubea pe sine.
Ai grijă!
Şi continuă să lupţi de partea binelui pentru el.
Bună!
Cum te simţi?
Grozav.
Nu tocmai întreagă.
Îmi pare rău.
Nu e vina ta.
Nu e.
Asta e meseria.
Danny
voia să spună că are relaţii
la spital şi e...
E unul de ultimă generaţie.
"Relaţii"?
El e proprietarul.
Poate o să te ajute.
Să te pună pe picioare.
Poate.
Mai vedem.
Ce bei?
Al patrulea rând.
Ce faci aici?
Am venit să văd cum te simţi.
Nu era nevoie.
Ştiu.
A fost o săptămână complicată.
Da. Am trăit-o şi eu lângă tine.
Nu ştiu ce să spun.
Nimic din ce n-ar trebui să spun şi eu.
După ce s-a întâmplat între noi,
amândoi puteam să reacţionăm diferit.
Dar a fost nevoie de cutremure ca să ne regăsim.
Ce ţi-am făcut a fost...
Ştiu.
Dar trebuie să mergem mai departe.
Ce s-a întâmplat la Midland Circle se putea sfârşi altfel.
Unul dintre noi doi ar fi putut să zacă mort, pe fundul gropii.
Am venit să-ţi spun
că sunt...
Foarte bucuros că n-ai fost tu.
Încearcă să ţii legătura, Jess.
Ai prieteni.
Unul dintre ei e în Harlem.
Poate bem o cafea cândva.
Cum se simte?
Este...
Puternică.
Tu ce faci?
Te...
Te mai gândeşti la Matt Murdock?
Iubea oraşul ăsta.
S-a sacrificat pentru a-l proteja.
Da.
Te cunosc, Danny.
Găseşti o cale să te consideri vinovat.
În K'un-Lun
m-au învăţat că fiecare tragedie aduce o lecţie.
Chiar şi când suferi
poţi să te dezvolţi şi să capeţi claritate.
Vezi ceva mai clar?
New Yorkul.
Încep să mă simt ca acasă.
Eu...
M-am gândit să învăţ să acopăr găurile de gloanţe.
Ce zici?
Nu e oribil.
Parcă ai fi gata să revii la treabă.
Aproape.
Ce mai faci?
Bine.
- Cum e articolul? - Nu e.
Dacă dezvălui ce s-a întâmplat la Midland Circle,
ajunge ca cineva ca mine să descopere...
Supereroul şi avocatul dispar simultan.
Da.
Simt că nu poate fi adevărat.
Chiar dacă e, parcă nu s-a sfârşit, pentru că ei încă sapă.
- Au trecut câteva zile. - Poate că a scăpat.
Poate...
Poate.
- Stai cu mine? - Sigur.
Cheam-o pe Maggie.
Spune-i că s-a trezit.
Tot ce am făcut...
Amintirile nu mă rănesc.
Trecutul nu înseamnă doar amintiri.
Ci şi diavolul căruia i-ai vândut sufletul.
Vine.
Vine să îşi ia răsplata.
Subtitrare: Retail
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania