PHNOM PENH, CAMBODGIA
Nu!
Fugi!
Ce naiba a fost asta?
Nu ştiu.
- Să chemăm pe cineva să-l ajute. - Nu. Trebuie să fugi!
Sunt Danny. Vânez membrii Mâinii.
Cred că pe tine te căutam.
Pumnul de Oţel.
Du-te acasă!
Ştii cine sunt?
Războiul pe care-l porţi nu se duce aici.
Ci la New York.
Nu!
Închidem.
Du-te acasă!
Dar noaptea abia a început.
Noaptea?
Fir-ar a naibii!
Nu!
Scuzaţi-mă, domnule!
Nu, îmi pare rău.
- E maşina mea. - Nu mai e.
Acum e a primăriei. E o zonă de aprovizionare.
- O mut. - Nu, am cuplat-o deja.
O ridicaţi din parcarea de pe strada 49, până la ora 18:00.
Lloyd, ce faci?
Ce?
Avem o problemă?
Am primit un telefon ieri.
Un al doilea producător e interesat de povestea ta.
Refuz clar.
New Yorkul iubeşte învingătorii. Îţi place sau nu,
ai înfruntat un om groaznic şi ai învins.
Agenţii de presă cer bani buni pentru atâta atenţie.
Şi ca să înceteze?
Mai gândeşte-te.
Ţi-ai achita facturile, până te apuci iar de muncă.
- Facturile nu sunt o problemă. - Nu încă.
Măcar răspunzi la telefon?
Doar tu poţi transforma o victorie personală într-o înfrângere.
- Ştii care e problema ta? - Fraza asta.
Nu te simţi bine în pielea ta.
- Eşti o adevărată super... - Nu spune cuvântul cu E.
- Jess... - Mă doare capul şi aşa.
Du-te acasă, dormi, revino în societate.
Dar vorbesc cu tine.
Şi apreciez asta.
- E whisky în asta? - E a mea.
Hârţogăria ta a dat rezultate.
Dă-i drumul vedetei. Să dispară din faţa mea.
Greşeala mea...
Astea sunt ale tale.
Dle Lucas? Dle Cage?
- Am uitat cum preferaţi să vi se spună. - Cage.
- Te cunosc? - Franklin Nelson.
M-am ocupat de cazul dv. Am vorbit la telefon mult.
- Tu ai vorbit mult. - Câtă vreme a dat roade...
- Apreciez asta. - E meritul lui Bobby Fish.
Toţi am făcut o treabă impresionantă.
Şi n-aţi dat nici măcar un pumn cât aţi fost închis!
- Sigur v-a fost greu, având în vedere... - Ştiu.
...reputaţia dv.
- Vine şi Claire? - Doar avocaţii au voie aici.
Scuză-mă, vreau să prind autobuzul.
Sigur. Mai e ceva.
Firma Hogarth, Chao şi Benowitz vă stă la dispoziţie.
Ca s-o luaţi de la început.
N-o iau de la început.
Îmi văd de drum.
Oamenii îmi spun Foggy.
Şi tu îi laşi?
Spuneţi că noua staţie de metrou
de pe strada 50 colţ cu 10 este "bună pentru comunitate".
Este, citez, "bună pentru comunitate".
Dle Berkowitz, în profesia dv...
- Ce faci? - Îţi crăp capul!
- Haide! - Exact!
- Ia să te văd! - Ia-te de mine!
- Hai! - Jigodie!
Poliţia! Încetaţi! Ajunge.
- Tu, pe trotuar! - Da, dle poliţist.
Dle Berkowitz,
în opinia dv., a fost bun pentru Aaron James?
Condoleanţe familiei! A fost o întâmplare nefericită.
Ştiaţi că produsele folosite sunt periculoase pentru copii?
- Obiecţie! - Reformulez.
- De ce aţi preferat Endexoprene? - E puternic. E rezistent.
- Şi la jumătate de preţ? - Conduc o afacere.
Economiile justifică periclitarea vieţii oamenilor?
Toate materialele sunt testate.
Când descoperirile au fost făcute publice, am înlocuit mortarul în toate staţiile.
"Făcute publice".
Cum adică?
Vă referiţi la raportul din 29 septembrie?
Dle judecător, îi cere să răspundă cu o precizie exagerată.
Aţi primit o livrare urgentă de la Comisia de Siguranţă cu trei luni mai devreme.
- Era ceva legat de Endexoprene? - Nu ştiu.
Dacă dl Murdock nu poate dovedi că documentele au ajuns la clientul meu...
Mă întreb dacă nu le-a ignorat intenţionat.
Chitanţa de livrare e dovada.
- Primesc multe. - Ce e mai rău?
Ignorarea datelor pentru reducerea costurilor?
Sau neaducerea actelor care arătau că aţi pus oamenii în pericol?
- Inclusiv... - Dle judecător...
Inclusiv pe Aaron James, care poate că nu va mai merge?
- Vrem o pauză. - Nu e nevoie, am terminat.
Şi el e terminat.
11 milioane!
Mulţumesc.
- Cu plăcere. - Mulţumesc.
Mă bucur pentru tine.
Doamne!
- Te simţi bine? - Da.
Pot să-ţi spun ceva?
Sigur.
Banii o să-i ajute pe părinţii tăi.
Dar de acum, ţie o să-ţi fie şi mai greu, Aaron.
Eşti abia la începutul maratonului,
ştii?
Toată lumea o să-ţi spună cum să te simţi,
să fii optimist,
să nu-ţi plângi de milă,
să nu fii furios...
Deja sunt furios.
Pe cine?
Pe toată lumea.
Îmi vreau viaţa înapoi.
Nu pot să-ţi ofere asta.
Poate că vei merge din nou.
Sper.
Dar poate că nu.
Însă capacitatea ta de a face faţă greutăţilor,
e de o sută de ori mai puternică
decât cea de a zâmbi şi de a te preface că totul e în regulă.
Înţelegi?
Ascultă,
nimeni nu-ţi poate da viaţa înapoi, Aaron.
Trebuie s-o recâştigi tu.
Haide!
Felicitări, dle Murdock!
Mulţumesc, dră Page.
Poţi să te umfli un pic în pene. Nu spun nimănui.
Ai venit pentru o declaraţie?
Da.
Vrei să vorbim la masă sau...
Sigur.
Poţi aştepta cinci minute?
- Dle Murdock... - Dle Murdock...
Da?
I-ai abandonat.
Din cauza ta, Mâna a câştigat.
Îmi pare rău.
După ce te-au crescut
şi ţi-au dat tot ce ai,
i-ai lăsat să moară.
Nu.
Nu!
- Danny, trezeşte-te! - Nu!
Nu!
Danny.
Te simţi bine?
Da.
E de la turbulenţe.
N-o să mă pot obişnui niciodată.
Danny...
O să vorbesc cu pilotul.
Danny.
Îmi spui ce te frământă?
Era...
Nu era nimic important.
Ţipai. Iar.
N-am nimic.
Avem păreri diferite în privinţa asta.
Urmărim Mâna de multe luni.
În sfârşit, am dat de un tip care ne poate ajuta,
iar el moare exact când ajungem la el.
Nu e vina ta.
Am lăsat-o pe femeie să scape.
N-ai lăsat pe nimeni să facă nimic!
N-am văzut pe nimeni mai rapid decât ea.
Da.
Şi lovea pe măsură.
Trebuie să fi fost din Mână, nu?
Nu ştiu.
Mâna mi-a ascuns multe lucruri.
Nu sunt o problemă care să dispară uşor,
dar găsim noi o soluţie.
Împreună.
Ce fac la New York?
Trebuie să vă dezbrăcaţi. Scoateţi-vă şi bijuteriile.
Iartă-mă că te-am făcut să aştepţi.
Ţi s-au explicat rezultatele analizelor?
Mă tem că sunt definitive.
Asta înseamnă că...
Sunt pe moarte.
Numărul hematiilor a scăzut dramatic
şi aproape toate organele importante sunt pe cale să cedeze.
Tot aşa stau lucrurile?
Care e tratamentul?
O asemenea scădere bruscă e nemaiîntâlnită.
Asta nu ajută.
Şi n-am întrebat asta.
Din păcate, chiar şi pentru cineva cu resursele tale,
soluţiile sunt limitate.
Cât timp mai am?
Poate luni. Poate săptămâni.
Asta ar trebui să ne ofere mai multe răspunsuri. Te rog!
Să începem!
Iisuse! Fir-ar a naibii!
Dră Jones?
Sunt Michelle Raymond.
Fiica mea, Lexi. Avem nevoie de ajutorul dv.
Nu pot.
Nu ştiam dacă ăsta e locul potrivit.
Nu azi. Probabil că nici mâine.
- Haide! - Am citit ce aţi făcut.
Nu-i pasă.
- Soţul meu a dispărut. - E un rahat pe picioare.
- Poftim? - Lexi, te rog!
Suntem îngrijorate. A dispărut de o săptămână.
- Aţi vorbit cu poliţia? - Nu.
- De ce? E gratis. - Nu banii sunt problema.
Ceva nu e în regulă, sunt sigură. John e foarte punctual.
E arhitect. Se duce la muncă la ora opt.
Se întoarce acasă la 18:30.
- În ultimul timp a fost... - Diferit? Secretos?
- Un pic agitat? - Nu e genul lui.
Pentru că te înşală. Da?
Nu e nicio ruşine. Se întâmplă des.
- Nu-l cunoşti. - Nici nu e nevoie.
Aţi venit la mine. Asta e părerea mea ca profesionistă.
Îţi trebuie un avocat pentru divorţ.
Mulţumesc pentru timpul acordat.
Da, mulţumesc.
Orice ar face, sper să-l găsiţi.
Greşeală.
Jessica Jones,
fă-ţi un serviciu şi nu-l căuta pe John Raymond.
Alo?
Bună!
Bem cafeaua aia?
A fost riscant să te aştept.
Puteai fi foarte slab.
Da?
Sper că a meritat.
Ai potenţial.
"Potenţial"? Da?
Au fost zile grele la închisoare.
Dar scrisorile tale... Cu ajutorul lor am rezistat.
Nu-mi amintesc de când n-am mai scris o scrisoare.
- A fost o poezie o dată. - Doamne!
- Nu, era bună. - Mulţumesc.
Era de Nikki Giovanni.
- Da. - Nu suntem toţi melodramatici, ca tine.
Mai bine melodramatic, decât plagiator.
Am remarcat altceva...
Ceva ce n-ai spus.
- Luke... - Ştiu regulile.
Crezi că nu-mi poţi spune tot când sunt la puşcărie.
Dar orice s-ar întâmpla în Harlem... O să aflu.
Nu putem să ne bucurăm de partea asta încă puţin?
Trebuie să ştiu.
Harlemul s-a schimbat.
Era normal să se întâmple.
- Ce face Mariah? - Ce făcea şi când ai fost închis.
Acum trebuie să-ţi faci griji doar pentru tine.
Dacă te referi la găsitul unei slujbe, am de gând să fac asta.
Ce anume?
Cum să duci o viaţă normală, când eşti eroul din Harlem?
Găsesc eu o soluţie.
Acum...
Vreau doar să ajut oamenii.
Asta vreau şi eu.
Poate sunt egoistă, dar vreau să ai grijă de tine.
E cineva?
- Bună! - Bună!
- Arăţi bine. - Mulţumesc.
Scuze de deranj.
Mă bucur să văd că te instalezi.
- Misty, mă bucur să te văd. - Şi eu, Luke.
De unde ştiai că sunt aici?
Glumeşti? Eşti eroul din Harlem.
Vrei să ne plimbăm?
- De fapt, eu... - Nu durează mult, promit.
Masa doi, la geam.
Excelent articol săptămâna trecută!
Scandalul consiliului şcolar.
Mulţumesc. Ellison mi-a dat mână liberă.
Parcă fac ce mi-a fost menit sau...
Nu ştiu dacă are logică.
Sigur.
Şi tu faci ce ţi-ai dorit mereu.
A fost o tranziţie, după vremurile de la Nelson şi Murdock, dar...
Nu, munca pro bono mă face fericit.
- Excelent! - Cafea?
- Da, mulţumesc. - Mulţumesc.
Zahăr în stânga. Frişcă în dreapta.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- Scuze, s-a... - Da.
Ai fi preferat să păstrezi secretul?
Nu.
Voiam să ştii.
Nu mai puteam să te mint.
Mulţumesc. Apreciez asta.
Îţi lipsesc?
Costumul? Masca?
Nu.
E un capitol închis al vieţii mele.
Nu îl regret, dar...
- Regret că am alungat unii oameni. - Nu.
Nu m-ai alungat.
Am considerat că e nevoie să ne regăsim singuri.
Încerc.
Oricât de complicată ar fi situaţia...
E bine să ştii.
Poliţia învinge. Scriu despre asta zilnic. Infracţionalitatea e în scădere.
Cred că Daredevil a făcut oraşul mai sigur.
E posibil.
Dar oraşului îi e mai bine fără el.
Îi e mai bine cu Matt Murdock.
Apropo...
Vreau declaraţia ta legată de miraculosul verdict în cazul Aaron James.
Dă-i drumul!
Bună!
- Nu. - Ce?
Nu intra de parcă ai locui aici.
Mi-ai dat o cheie.
Ai luat-o când ai schimbat încuietoarea fără permisiunea mea.
Uşa era spartă. Ţi-am făcut un serviciu.
- Ce vrei? - Am venit pentru un suc.
- Ce facem? - Nu facem nimic.
Ai acceptat un caz. Îmi dau seama.
- Ai strălucirea aia. - Nu am acceptat niciun caz.
- Deocamdată. - Cine e?
- Nu citi peste umărul meu. - Bine.
Un arhitect?
- Alt adulterin? - Poate.
Soţia e disperată să dea de el.
Am mai auzit asta.
"Se poartă impecabil. Nu e genul lui."
Dar apoi am primit un telefon.
O voce robotizată îmi spunea să nu accept cazul.
Sigur ţi-a plăcut asta.
A studiat la MIT.
A proiectat doi zgârie-nori în Dubai şi patru în Manhattan.
Chiar e impecabil. Oare femeia are dreptate?
Poate că s-a săturat să fie omul bun.
Poate că e beat sau e băgat într-o stagiară.
- Scârbos! - Foarte.
Care sunt pistele?
Nu caut piste. N-am acceptat cazul.
Da. Ai încercat să depistezi apelul?
Poţi transfera apelurile.
Poate că n-a făcut-o.
Poate că încearcă doar să te deruteze.
- Poate... - Poate e amator.
Bună ziua! Am fost sunată de pe un număr blocat.
Îmi puteţi spune de unde provenea?
Nu puteţi face nimic?
Cred că e bunicul meu.
E senil şi e posibil să mă caute.
Am un raport de persoană dispărută.
Am numărul în faţă. Pot să vi-l citesc.
Serios? Mulţumesc.
Cine mai foloseşte telefoane publice?
- Unde? - Pe strada 11 colţ cu 49.
Ştiu unde e.
Dacă omul tău face chestii dubioase, acolo e. Luam heroină.
Ştiu unde se duc oamenii ca să nu fie găsiţi.
- Accepţi cazul? - Vreau cheia înapoi.
Şi pleacă din apartamentul meu!
Mai eşti în poliţie?
L-ai învins pe Diamondback, dar infracţiunile nu au dispărut.
L-am învins împreună pe Diamondback.
Acum sunt gata să-i înving pe Mariah şi Shades.
De-ar fi aşa de uşor...
Ştiu că fac ceva necurat.
Poate că ai nevoie de ajutor din afara legii.
- De la un fost puşcăriaş? - Am lăsat asta în urmă.
Mi-am rezolvat trecutul, n-am nimic de ascuns.
Echipa mea se ocupă de tot.
Dar Harlemul are nevoie de ajutorul tău,
dacă nu eşti cu asistenta care a legat panglica de stejar.
Echipa ta?
Când ai plecat, am fost repartizată într-o echipă municipală.
Pare o promovare.
Nu mai lucrez doar în Harlem.
Sigur, asta e casa mea.
- Cu bune şi rele. - Ce s-a întâmplat aici?
Oficial, un bărbat de 25 de ani a fost găsit mort într-o maşină parcată.
Şi neoficial?
Cineva se foloseşte de puştii din Harlem pentru anumite sarcini nocturne.
- Curierat? - Poate.
Ar putea avea o legătură cu Mariah.
Nu crezi.
Şapte în ultimele luni. Mereu aceeaşi poveste.
Un tânăr de 20 şi ceva de ani îşi mută mama într-o casă din New Rochelle.
Avansul e plătit cu bani gheaţă.
Care e legătura?
Le-am verificat numele, am vorbit cu oamenii...
Fără legături cu arme sau droguri, doar o slujbă nouă, neoficială.
Ce fac? Nu ştie nimeni.
Eşti pregătit pentru partea tristă?
NE E DOR DE TINE
O mai ştii pe Candace? Era gata să depună mărturie împotriva lui Mariah.
Crima n-a fost rezolvată.
Era sora lui.
Acum mai e unul singur.
Să fi auzit cum plângea mama lor!
Câte poţi să-mi spui? O să aflu cine e vinovat.
Ai putea face asta.
Sau ai putea să-l îndrumi pe tânărul ăsta în altă direcţie.
Aşa cum făcea tataie.
E tipul care a curăţat Crispus Attucks?
Chiar el.
A fost închis în Georgia.
Binecuvântează-mă, părinte, căci am păcătuit.
Au trecut trei zile de la ultima mea spovedanie.
Am minţit o persoană dragă.
M-a întrebat dacă-mi lipseşte viaţa.
Celălalt stil de viaţă al meu.
I-am spus că nu.
Recunoaşterea unei minciuni e cel mai bun drum către descoperirea adevărului.
O minciună ca asta
e deseori un semn de indecizie.
Un semn că mintea şi sufletul nu sunt pe aceeaşi lungime de undă.
Încerc din greu să-mi ignor sufletul.
"Domnul nu vede ca oamenii.
Oamenii se iau după aspectul exterior, dar Domnul priveşte inima."
Dacă ai putea elabora...
Nu schimbi nimic ignorând realitatea, Matthew.
Dumnezeu îţi cunoaşte inima.
Primeşte-L în ea, ca să te ajute.
- Chiar dacă inima e vătămată? - Mai ales dacă e!
Matthew, vreau să fiu sincer cu tine.
- Te rog! - Cealaltă viaţă a ta...
Ea îţi lipseşte
sau persoana care îţi era alături când o trăiai?
Elektra. Da.
Îmi lipseşte.
Dar a scos la lumină calităţi urâte din mine.
Din câte mi-ai spus,
cred că ar fi fericită să ştie cât de bine îţi e.
Poate.
Sau poate că mi-ar spune că abandonez viaţa aia.
Şi, odată cu ea, amintirea ei.
Nu o abandonezi. Nu eşti în stare.
Nu faci decât să-ţi vezi de viaţă.
Purgatoriul e pentru morţi, nu pentru vii.
Nu e nimic rău în a te desprinde de oameni.
Îşi va găsi şi ea liniştea.
Mă rog s-o găseşti şi tu.
Mereu ţi-a plăcut locul ăsta.
E un miracol că parcul ăsta există.
Că nu l-a distrus primăria ca să construiască zgârie-nori.
Le e greu oamenilor să-şi imagineze că insula Manhattan a fost o pădure.
Când coloniştii olandezi
au cumpărat Manhattanul de la băştinaşi,
au dat 24 de dolari pe el.
Eu cred că au dat prea mult.
Omul de la primărie e pregătit.
- Când putem începe? - În trei luni.
Atunci trecem la faza finală.
N-o să mai meargă.
- Trebuie să ne grăbim. - Am stabilit ceva.
- Planul e logic. - Era logic.
A fost dificil să aranjăm asta.
Dacă grăbim procesul, nu va fi unul discret.
Ştiu asta.
Îi informez pe ceilalţi.
Bine. Transmite-le salutările mele.
Şi termină de hrănit păsările.
Mor de foame.
Unde-l găsesc pe Cole?
Ce-ţi pasă?
E cu un etaj mai sus.
Mulţumesc.
Am spus să lăsaţi joaca!
Am venit să-mi prezint omagiile.
Cage.
Ştiu cine eşti.
- Îl cunoşteai pe Sean? - Nu.
Am cunoscut-o pe Candace, sora ta.
Am venit şi pentru ea.
Ce soartă a avut familia asta!
Pe aici, oamenii buni au parte de lucruri rele.
Crezi că morţile lor sunt legate?
Nu cred...
Nu, ce a păţit Sean a fost mai curând un accident.
- Eşti sigur? - Da.
Am auzit că îşi găsise de lucru.
Nu ştiam.
Nu vorbeam despre toate. Era treaba lui.
Sigur.
Şi tu?
Ce?
Îţi merge bine.
Ai o slujbă nouă?
Nu. Nu lucrez acum.
Caut să mă descurc. Pricepi?
Da.
Ascultă... Pot să te ajut.
Dacă ai nevoie de ceva...
Ar trebui să pleci.
Întreabă pe oricine din cartier ce am făcut. Sau ce sunt dispus să fac.
Ai încredere în mine.
- E prea târziu. - Cum adică?
- Nu contează. - Fiule, nu e prea târziu...
Nu sunt fiul tău!
Ţi-am spus că nu ştiu nimic.
Nu ştiu ce faci, dar o să ai de suferit.
Gândeşte-te la mama ta.
La câte a îndurat.
Ar trebui să pleci.
Dacă vrei să mă ajuţi, fă-mă antiglonţ.
E prea târziu pentru eroi.
Tu ai spus "erou", nu eu.
Îmi vreau banii.
Te las până diseară, după care vin şi te fac praf!
John Raymond, sunt Jessica Jones.
M-ai sunat.
Ai încercat să mă sperii.
Tipul de jos zicea că eşti aici.
Nu-mi pasă ce porcării faci, trebuie să vorbim.
Bine, o să plăteşti pentru asta.
...ajută la stimularea economiei lente din zona Euro...
EXPLOZIBIL PENTRU DEMOLĂRI
Sfinte Sisoe!
Mulţumesc.
Am făcut aranjamentele, aşa cum ai cerut.
Eşti sigură? Mai ai timp să te gândeşti.
Poţi pleca.
- Cel mai tare oraş din lume. - Da.
Newyorkezilor le place să spună asta.
După atâta vreme,
tot nu ştiu ce părere am despre el.
Asta e frumuseţea. Poate fi orice îţi doreşti.
Tu ce vrei să fie?
Căminul meu.
...Central Bank n-a modificat dobânzile,
rezistând presiunii de a se alătura altor bănci importante...
Mulţumesc.
E doar un oraş.
O să te obişnuieşti să le vezi prăbuşindu-se.
Trebuie să coborâm. Ia-o pe scări!
Pe scări!
Verificaţi numărul şi mai formaţi o dată.
Subtitrare: Retail