Cine e?
- Mă enervează. - Mie-mi spui!
Unde e Alexandra?
La pământ!
Dă-te de pe mine.
Acum e o petrecere serioasă!
- Cine sunt? - Îl vor pe Danny.
Îl vrem în viaţă.
Rahat!
Dacă vom colabora, scăpăm cu viaţă.
Nu!
Vreau să vorbim!
- Unde e Matt? Ce-i în capul lui? - Nimic. Stai lângă mine!
Nu eşti tu asta!
Te cunosc.
Ai murit.
Te-am ţinut în braţe.
Te-am îngropat, Elektra!
Elektra.
Aşa te cheamă.
Elektra.
Ce ţi-au făcut?
Ce faci?
Pot să te ajut.
Se spune că nu poţi fi înfrânt.
Mai vedem noi.
Luke!
Prindeţi-l!
Hai, puştiule!
- Unde e Luke? - L-au luat.
- Mai vin! - Nu pentru multă vreme.
Să mergem!
Veniţi încoace!
Miroase a rahat.
E singura ieşire.
Unde sunt? Unde e Black Sky?
Asta e o întrebare pentru şefa noastră.
Danny!
- Mă bucur să te văd. - Unde ai fost?
O să-ţi explic, dar înainte de asta... Avem oaspeţi.
Oaspeţi?
Am spus că-l aduc înapoi.
Ce s-a întâmplat?
Ne-a atacat Mâna. L-au luat pe Luke.
De unde ştiţi că nu v-au urmărit?
E în regulă.
- Ce? - Nicăieri nu vom fi în siguranţă.
- Nu putem fugi la nesfârşit. - Eu nu mai fug.
Compania mea are o clădire în apropiere.
N-avem nevoie de o ascunzătoare. Trebuie să se termine!
- Simplifici prea mult lucrurile. - Da?
Sau sunt singura care nu o face pentru senzaţii tari?
- Jessica. - Data trecută am avut un plan.
Dar el ne-a părăsit ca să se bată cu tipa în colanţi.
- Ca la Midland Circle. - Am greşit. Am crezut...
Luke?
- Ce s-a întâmplat? - Eşti bine?
Da.
Sunt mai mult decât bine.
L-am prins pe unul de-ai lor.
Eşti talentată, copilă.
Urmărindu-te cum lupţi,
e clar că ştii mai multe decât se pot învăţa într-o viaţă.
Ăsta e un compliment.
Acelaşi lucru s-a spus despre mine.
M-ai instruit bine.
Am avut cândva o fiică.
În prima mea viaţă.
Înainte să fac pelerinajul la K'un-Lun.
Înainte să aflu despre substanţă. Înainte să creez organizaţia.
Era inteligentă, bună...
Iar moartea mi-a răpit-o înainte să controlez nemurirea.
În suferinţa mea, lumea îmi spunea că fusese prea bună pentru lumea asta.
Nu i-am crezut.
Dar era ceva adevăr în ce spuneau ei.
Nu era războinică.
Nu era ca noi două.
Acum ştiu...
Destinul meu nu era s-o cresc pe ea.
Destinul meu era să cresc Black Sky.
Sunt recunoscătoare pentru tine.
Nu ai avut de ales când ai revenit din moarte.
Înţeleg asta.
Dar sper că înţelegi că asta e viaţa pentru care ai fost aleasă,
ca armă împotriva duşmanilor noştri.
Dacă nu îndeplineşti acest rol,
nu eşti de folos Mâinii.
Şi nici mie.
Sigur că nu.
Am noutăţi.
Sowande a fost prins.
De către cine?
Presupunem că de Pumnul de Oţel şi de aliaţii lui.
De-a lungul anilor,
noi cinci am scăpat de pericole şi moarte.
Va reuşi să se întoarcă la noi.
Între timp,
spune-le celorlalţi că întăririle din America de Sud vor sosi în curând.
Împreună, vom extinde căutarea Pumnului de Oţel.
Aşa voi face.
Mai trebuie să discutăm ceva.
Mai târziu.
Cum doriţi.
Când o să se trezească?
- În curând. - De unde ştii?
Pentru că fac asta.
Ce faci la New York?
Nu ai cum să mă convingi să-i trădez pe ai mei.
Accept provocarea.
Nu te obosi! Degetele au fost alungate din K'un-Lun.
Asta înseamnă că s-a pregătit cu aceiaşi călugări care l-au crescut pe el.
- Şi ce? - Ne puneau la încercări chinuitoare.
Se numeşte "disciplină".
Înseamnă că nu va ceda.
Nu în faţa forţei.
Nu ştiţi nimic despre puterea Mâinii.
Sunteţi nişte şoareci căzuţi în fântână.
O să vă înecaţi.
Ce vreţi să faceţi cu oraşul nostru?
Oraşul vostru?
E al Mâinii. Aşa a fost mereu.
- Cum adică "mereu"? - Am găsit dovezi încă din 1820.
- Doar atât? - Ce vreţi de la Danny Rand?
Nimic nu mă poate obliga să vă slujesc. Ai înţeles?
Dacă înţeleg?
Eşti cel mai prost Pumn de Oţel.
Spune-mi ce vreţi de la mine.
Vrem Pumnul.
Tu eşti un nimic.
Danny Rand a dezamăgit un întreg oraş.
Cel pe care jurase că-l va proteja.
La fel cum cel de neînvins l-a lăsat pe băiat să moară în puşcărie.
Speriat şi singur.
La fel cum femeia nu l-a putut salva pe arhitect.
Ce e? Am pătruns în mintea ta, cum a făcut şi el cu mult timp în urmă?
Şi cei pe care încă îi iubiţi?
Ce se va întâmpla cu ei după ce nu veţi mai fi?
- Cine o să mai moară din cauza voastră? - Ce tot spui?
Asistenta. Femeia de la radio.
Ele o să urmeze.
Câţi şoareci o să se mai înece cu voi?
A vorbit prea mult.
- Claire, îmbracă-te! - Ce se petrece?
- Mama ta mai e aici? - Nu, e în Jersey, cu mătuşa mea.
Bine. Trebuie să plecăm.
Danny şi Colleen stau de pază.
Stau de pază?
Îţi explic în maşină.
Ai luptat cu Mâna.
A mers bine la început, dar acum suntem în pericol.
Urăsc să am dreptate întruna.
Doar pentru câteva zile.
Îmi spui despre ce e vorba?
Cu cât ştii mai puţine, cu atât mai bine.
Eşti sigur?
Eu sunt cea care te-a prezentat lui Danny Rand.
Mi-ai zis şi să mă concentrez asupra mea.
O parte din mine îşi doreşte să te fi ascultat.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Pentru tot.
N-am vrut să te chinui cu necazurile mele.
Sunt sigură că necazurile tale sunt şi ale mele acum.
Bătrânul orb spunea
că trebuie să ajungă la tine înaintea lor.
Pentru că Mâna nu vrea să mă omoare.
Ei mă vor în viaţă.
Ţi-a spus de ce?
Nu.
Sincer să fiu, nu cred că ştie.
Atunci, de ce îl asculţi?
Cum adică?
De ce îi asculţi pe ei?
Când am spus să-i găsim pe ceilalţi, n-am vrut să zic...
Nu e lupta lor, iar prezenţa lor ne încurcă.
N-ai văzut ce pot face.
Nu asta e ideea.
Repede!
Bună, Colleen!
Sensei.
Arăţi bine.
Trebuia să fii mort.
Am încercat şi moartea. N-a ţinut.
Pe loc repaus!
E o veche prietenă.
Nu suntem deloc prieteni.
Eu n-aş spune asta.
Când termini, aş vrea să vorbim.
Nu avem ce discuta.
Parcă soarta ne-ar fi reunit.
Ce vrei de la Danny?
M-au trimis după el, aşa e.
Dar eu am venit după tine.
Prostii! Mi-ai spus că nu sunt destul de bună pentru Mână.
Era o strategie. Ca să-ţi stârnesc furia.
Să îţi provoc o greşeală.
Avem o nouă şansă să terminăm ce am început.
Să mă speli pe creier?
Să te spăl pe creier?
Ai evoluat pregătindu-te cu mine.
Ai devenit luptătoarea care trebuia să fii.
Luptătoarea care voiai tu să fiu.
Cea de care aveai nevoie pentru porcăriile pe care încercai să le faci.
Vino cu mine, Colleen!
De data asta îţi spun tot.
Am aşteptat mult întâlnirea asta.
Eu nu.
N-o să mă opresc niciodată.
Mi-ai furat viaţa.
Ba nu, Colleen. Nu încă.
Aş vrea să se poată sfârşi altfel.
Tipul era mort ultima oară când l-am văzut, nu?
- Da. - Voiam să mă asigur.
Mai ştii când ne-am luptat ultima oară?
Da, dle Rand. Şi abia aştept s-o facem iar.
N-ar trebui.
Auzisem că ţi-ai făcut prieteni.
Inteligentă mişcare, având în vedere că ea n-a crezut în ţelul ei,
iar tu nu ţi l-ai descoperit pe al tău.
În curând, Pumnule de Oţel.
Vei descoperi că destinul tău e mai mult decât ţi-au spus în K'un-Lun.
Trebuie s-o ducem undeva.
- Bună! - Bună!
E trecut de miezul nopţii.
Da.
N-aş fi venit dacă nu era ceva important.
Am nevoie de mai mult de atât.
E Mâna.
Te-au mai atacat. Nu pot permite să se întâmple iar.
Nu pot să cred!
- Ştiu. S-au întors la New York şi... - Nu ei.
Tu.
Aşa îmi spui că ai luat-o de la capăt?
Asta vrei să spui. Ieşi costumat.
Ba nu.
Nu încă.
- Mi-ai spus că nu-ţi lipsea... - Ştiu...
Vorbeşte cu mine, te rog! Doar...
Spune-mi!
O fac iar.
Altfel vor muri oameni.
Orice ar pune Mâna la cale...
New Yorkul e ţinta lor. Trebuie s-o fac.
Ştiu.
Dar eu nu trebuie s-o fac.
N-am nevoie de protecţia ta.
Orice aţi face tu sau Daredevil, eu nu mă mai bag.
Tot ce se poate.
Dar nu contează dacă faci parte din lumea lui Daredevil,
pentru că şi lumea lui Matt poate fi distrusă.
Ei ştiu cine eşti?
- Nu-mi pot asuma niciun risc. - Nu e decizia ta.
Vino cu mine. Ascunde-te câteva zile. Asta e tot ce-ţi cer. Îmi pare rău.
Mulţumesc.
Nu ai de ce.
Nu o fac pentru tine. E doar...
Autoconservare.
Meriţi ceva mai bun.
Şi tu.
- Pariul biroului, eu pun zece dolari. - Eu bag...
- Misty. - Luke.
Am nevoie de ajutorul tău.
Bine.
Ce se întâmplă?
Cei care l-au ucis pe Cole...
- Da. - N-o să se oprească prea curând.
- Ce ai aflat? - Este...
E complicat, dar sunt foarte periculoşi.
E posibil ca dezastrul de la restaurantul chinezesc să fie din vina ta?
În ce te-ai băgat, Luke?
Spune-mi.
Am la dispoziţie resursele poliţiei. Poate că ştiu ceva.
- Am putea fi în aceeaşi tabără. - Ştii bine că suntem.
Nu m-ai crede dacă ţi-aş spune.
Atunci, nu ştiu cum te pot ajuta.
Ai un scaun?
Ce naiba?
Mai sunt şi alţii.
Te rog! Ai încredere în mine.
- Bine? - Da.
Mă întrebam când o să te mai văd.
Şi eu.
Se pare că nu azi.
Armata alături de care ai luptat...
Chaste.
M-au prins o dată.
Cu ani în urmă. Înainte să te naşti tu.
Eram prizonier de trei zile, când au auzit că se apropie soldaţii mei.
Fortăreaţa a amuţit.
Porţile au rămas încuiate.
Chaste nu puteau să înţeleagă.
Dar soldaţii de afară îmi ascultau ordinele.
Au sigilat porţile, nimeni nu intra şi nu ieşea.
În a treia zi, soldaţii tăi au început să se atace între ei.
În a patra, nu mai aveau apă. În a şasea, nu mai aveau mâncare.
Cred că în a zecea zi au îngenuncheat în faţa mea.
Mă implorau să îi pun capăt.
Atunci,
dacă îngenunchez în faţa ta, gunoiule, îţi ţii gura?
În scurt timp se va alege praful de planul tău.
Şi scaunul ăsta va deveni tron.
- Îi ducem pe toţi într-un loc sigur. - Bine.
- Ţi-a spus ceva? - Tu ce zici?
Dacă e atât de dulce pe cât miroase, înţeleg de ce suferi atât.
Nu o implica.
Atâta vreme te-am protejat de asta...
Lumile tale se ciocnesc.
Dacă ar fi fost după tine, asta era viaţa mea acum.
Dar vrei să pară că mă protejezi.
- Poate că m-am înmuiat la bătrâneţe. - Mă îndoiesc.
Sau poate că ştiu de ce e nevoie pe front.
Pentru că Pumnul de Oţel nu-i poate conduce ca tine.
Nu vreau să conduc pe nimeni, Stick.
Crezi în Dumnezeu, dar negi că ar avea un plan pentru tine.
Nu-mi folosi credinţa împotriva mea.
Şi cu oraşul ăsta cum rămâne?
Cel fără de care nu poţi trăi.
Care te-a făcut ce eşti cu adevărat.
Unde te duci?
Nu îmi spune tu cine sunt. Crede-mă, ştiu.
Consider că emisiunea De vorbă cu Trish va avea succes
dacă vom introduce mai multe anchete.
Cutremurul ăsta, nu ştiu dacă ştiţi, dar ascultătorii noştri...
- Trish. - Jess?
- Am nevoie de ea o clipă. - Ce e?
- Trebuie să plecăm. Gata şedinţa! - Scuzaţi-mă o clipă.
- Te simţi bine? - Nu.
Cazul cu arhitectul şi explozibilul s-a dus naibii, şi tu eşti în pericol.
Eu? Dar nu-i pot abandona pe oamenii ăia. Sunt...
Sunt mai în siguranţă departe de noi. Crede-mă!
Ştiu că e enervant, dar trebuie să te duc într-un loc sigur. Rahat!
Pe scări. Acum!
Când am spus că trebuie să te întorci la muncă, n-am vrut să zic...
Jess!
Ce tare a durut!
Nu se poate!
Eşarfa arăta mai bine.
- Drăguţe urechi! - Sunt coarne.
Nu aşa mă aşteptam să fie ziua asta.
Poate că aici trebuia să fiu.
Cum adică?
Ascunsă aici.
Departe de acţiune.
Lăsată în urmă.
- Nici nu mai ştiu. - A greşit.
Când a spus că eşti slabă.
Când eşti crescut aşa,
când ei au pus fundaţia personalităţii tale,
când fugi e...
Mă simt rătăcită.
Nu pot să cred că recunosc asta, dar...
Nu-mi doresc altceva
decât stabilitate.
Ceva de care să mă agăţ.
E interesant că spui asta.
Pentru că te cunosc. Îl ştiu pe Danny.
Cunosc lupta asta cu Mâna.
Şi eu cred
că tu eşti fundaţia.
Ce faci?
Ştiai că Jessica îl cunoaşte pe Daredevil?
- Tipul costumat? - Da.
Şi un tip ne-a atacat.
Cred că e legat de cutremure.
Trebuie să fie, nu?
Da, poate.
Vrei una?
- Nu-i nevoie. - Inteligent!
Ea cine e?
Un reporter.
A venit să scrie un articol?
Nu pare.
Şi tu?
Iisuse!
Doamne, mă bucur să te văd!
Şi eu mă bucur.
Sunt fericit că am scăpat de depoziţii.
- Da. - Care e treaba?
Nu ţi-a spus Matt?
Matt nu-mi spune nimic.
Se întâmplă iar.
Ştiu. Am încercat să-l ţin deoparte.
- Şi eu. - Tot n-a fost suficient.
Ciudat!
Cred că încearcă să ne spună ceva.
- Da. - Atenţie!
Ştiu că nu vreţi să fiţi aici, dar toţi sunteţi căutaţi
de oameni foarte periculoşi.
Ca să vă protejez, am nevoie de cooperarea voastră.
Aşteptaţi aici. O să avem mai multe răspunsuri în curând.
Sper.
Colleen Wing?
Da.
Am auzit că poliţiştii mei au confiscat ceva neobişnuit de la tine.
- E o katana. A fost lăsată... - E ciudată.
Bine.
N-am nevoie să fiu aici. Pot să mă apăr şi singură.
Ai venit plină de sânge. Eşti sigură?
Da.
Da, sunt.
Ce-mi poţi spune despre cei cu care luptaţi?
Nimic.
Dacă vorbesc, te pun în pericol.
M-am săturat să tot aud asta.
E adevărat.
Altfel de ce am fi aici?
Eu sunt aici pentru că sunt poliţistă.
Crede-mă, lor nu le pasă.
Pentru orice eventualitate.
Mulţumesc.
Nu ne mai vorbim?
Câtă vreme suntem în organizaţia asta,
câtă vreme suntem în viaţă,
vom fi în aceeaşi tabără.
Mai ţii minte cum arată?
Nu ne putem întoarce acolo decât dacă îl avem pe Pumnul de Oţel.
Pentru asta sunt aici.
Dar prima persoană pe care ai căutat-o a fost Colleen Wing.
Da, a fost misiunea noastră. Ne putea duce la Pumnul de Oţel.
- Şi a făcut-o. De fapt... - Dar şi la aliaţii lui.
Nu mai e atât de simplu.
Sau nu mai eşti tu la fel de decis.
Judecata ta a fost mereu întunecată când e vorba de vechii tăi discipoli.
Doar pentru că nu-mi orbesc discipolii nu înseamnă că ei mă fac mai slab.
- Mă bucur să te văd. - Încetează!
- Avem o problemă. - Ştim. Vrem s-o îndreptăm.
Vom discuta despre incapacitatea ta de a obţine câteva atuuri.
Dar mai întâi...
Pumnul de Oţel are un partener nou.
Pe Daredevil.
- Tare! - Da, e destul de tare.
O să simplific lucrurile.
O să ne răspunzi la întrebări, altfel o să fie rău de tot.
Cum ţi se spune?
Diavolul din Hell's Kitchen?
Chiar dacă m-ai putea ucide, nu s-ar schimba nimic.
Dacă tai un deget, tot poţi folosi mâna.
Vom învinge. Avem armate.
- Avem o armă. - Să discutăm despre arma voastră.
Ce i-aţi făcut?
Ce i-aţi făcut Elektrei?
- Elektra? - Da.
Aţi scos-o din mormânt.
În ce aţi transformat-o?
Corpul pe care-l ştiai era doar un recipient care îşi aştepta destinul.
Acum e a noastră.
Dacă e recipientul vostru,
de ce nu m-a ucis încă?
De două ori putea să mă omoare, dar n-a făcut-o. De ce?
Arma voastră e defectă.
Atunci, va fi distrusă.
Nu cât sunt eu aici.
Termină! Nu poţi schimba asta.
Recunoaşte.
- Elektra e încă acolo. Ai dat greş. - Tu ai dat greş.
Elektra a murit în braţele tale pentru că n-ai putut s-o aperi.
Rahat!
E mort?
Din păcate, nu. A leşinat doar.
Cred că e timpul să le spunem adevărul.
Eşti sigur?
Daredevil nu a mai fost văzut în oraş de ceva vreme.
L-am văzut cu ochii mei.
De ce e o problemă?
E un luptător talentat, dar şi noi suntem la fel.
Nu talentul de luptător mă îngrijorează.
Ci relaţia lui cu Elektra Natchios.
A luptat alături de el în viaţa ei anterioară.
E mai mult de atât. L-a iubit.
Când ea m-a atacat,
la început am crezut că îşi apăra prada.
Dar acum crezi că-l apăra pe el.
Nu cred că ea e recipientul gol care ne-a fost promis.
Despre asta voiai să vorbim mai devreme?
Crezi că Black Sky a dat greş?
Nu.
Tu ai făcut-o.
Ai luat o decizie unilaterală,
folosind toată substanţa pentru a o aduce la viaţă.
Iar acum suntem toţi vulnerabili.
Nu m-am simţit niciodată mai bine decât cu ea alături.
Însă nu e vorba despre tine.
Ci despre noi.
Are dreptate.
Cinci degete au creat Mâna. Suntem mai puternici împreună.
Suntem doar patru. Sowande a dispărut.
- Se va întoarce. - Nu poţi şti asta.
Pentru prima oară, moartea e o posibilitate.
Chiar dacă nu se mai întoarce,
noi vom supravieţui.
Însă Black Sky
aproape că m-a ucis.
Atunci, ar mai fi rămas trei.
Poate că de asta aveam nevoie.
Să ne dăm seama că toţi cei de aici pot fi înlocuiţi.
Toţi.
Inclusiv tu.
Se pare că ai uitat de ce am pornit această misiune.
De ce avem nevoie de Pumnul de Oţel.
Nu am uitat.
Pentru că toţi vrem să trăim.
Tu te temi de moarte.
Noi vrem să trăim cât să putem ajunge acasă.
Poate că...
E timpul să facem un plan fără Black Sky.
Şi fără liderul nostru neînfricat.
Eram dispus să lucrez cu voi.
Dar cum să am încredere în voi?
O cheamă Elektra.
A fost crescută de el. A pregătit-o pentru a lupta cu Mâna.
Şi a făcut-o alături de mine.
Până când s-au gândit că poate sluji altui scop şi au ucis-o.
- Părea în viaţă. - Ştiu, dar eram de faţă când ei...
O ţineam în braţe când a murit.
Elektra a murit.
Chestia cu care luptăm e altceva.
A fost readusă la viaţă.
Da.
- De ce nu ne-ai spus? - Cum adică "readusă la viaţă"?
Fosta lui prietenă.
- Acum crede că o poate salva. - De asta era să ne ucizi?
Când i-am rostit numele, l-a recunoscut.
Orice i-ar fi făcut când au readus-o la viaţă,
pot să-i amintesc cine sunt.
Am folosit expresia "readus la viaţă" de trei ori.
Asta fac ei.
Am fost de acord să fim sinceri unii cu alţii.
Dacă vrem să înfrângem Mâna, trebuie s-o eliminăm.
- Nu voi permite asta. - E greu de crezut.
Nu contează ce crezi, până la urmă,
orice ar fi ea, e o problemă.
- Minciuna e o problemă. - N-am vrut să mint.
- Încercam s-o protejez. - Eu nu.
Cei la care ţin sunt închişi într-o secţie pentru că tu protejezi o femeie...
Încerc să ajut.
Adevărul e simplu, Murdock.
Nu vă mişcaţi!
Hai să nu ne mai amăgim.
E ceva personal pentru toţi.
Dar acum am Pumnul de Oţel.
Cheia pentru ţinta Mâinii.
Cheia vieţii, a mântuirii tuturor.
Războiul s-a sfârşit.
Încă nu.
Copila mea?
Vreau să stăm de vorbă.
Subtitrare: Retail