Tim, ascultă-mă. Puţin egoism e bun.
O căsnicie fără egoism e o căsnicie fără plăcere.
Şi o căsnicie fără plăcere e un eşec.
Da, iubim, oferim, vrem să ne facem partenerul fericit.
Dar e ca anunţul care se face la bordul aeronavelor.
În cazul depresurizării cabinei, puneţi-vă mai întâi
propria mască de oxigen, apoi pe a copilului sau partenerului.
Mă înţelegeţi?
Bine. Restul e simplu.
Vrei să faci ceva cu Donna. Să-i faci ceva Donnei.
Vrei asta de mult timp. Dar ai crezut că e greşit.
Că Donna nu va înţelege. Că societatea nu va înţelege.
Azi o vei face. Chiar aici, chiar acum.
Ridică-te!
Nu se poate întâmpla nimic, dacă nu te ridici şi nu te uiţi la ea.
Haide... Te jenezi? Ţi-e ruşine s-o faci în faţa mea?
N-ai de ce. Am văzut de toate. Haide...
Ridică-te şi uită-te la soţia ta.
- Ce se întâmplă? - Am adormit uitându-ne la ştiri.
E aproape două dimineaţa. Am avut cel mai ciudat vis.
Normal. E o zi ca oricare alta.
Joe?
Fetelor?
- Deci ştiţi planul. - Dar nu pot să nu-i spun mamei.
- Nu poţi să-i spui. - Dacă îi spui, nu mai e o surpriză.
Bună, familie şireată.
Nu-i dai bomboane unui dentist
şi nu plănuieşti o petrecere-surpriză pentru mine.
Cine a zis că plănuieşte o petrecere-surpriză?
Bine. Spune-le tu fetelor. Ele au vrut şedinţa de dimineaţă.
Ele sunt entuziasmate de ziua ta.
- Deci a fost ideea lor, nu a ta? - Ţi se par că arăt a prost?
- Eşti un om cu multe probleme. - Mulţumesc, iubito.
Dacă tot ştii, am o listă de lucruri necesare pentru petrecere.
Nu le pot cumpăra până sâmbătă.
Vrei să cumpăr provizii pentru petrecerea mea?
Nu e ca şi cum ţi-aş strica surpriza. Bine...
Tu o să fii dezamăgită când n-o să mai găseşti pinata.
- Ce părere ai de vis? - Un tip îşi ucide nevasta?
Nu vreau să te agit, dar se întâmplă în fiecare zi.
La consilierul marital, care îl îndeamnă s-o facă?
- Înţeleg unde baţi. - Ştiu că nu e realist.
Dacă s-ar fi întâmplat, ar fi apărut la ştiri.
- Nu ştiu dacă să spun la serviciu. - Să-i spui procurorului? De ce?
- Trebuie să fi visat cu un motiv. - Da, televizorul era pornit.
Subconştientul tău asculta nişte soţi demenţi, cu intenţii criminale.
E adevărat.
Când mai adormim la televizor, trebuie să ne uităm la filme porno.
Pricepi unde bat, femeie?
- Du-te la serviciu. - Da, m-a auzit.
Sună-l pe Mort Povich. Spune-i că sunt gata de prim-plan.
- Detectivul Scanlon. - Aici dispeceratul. Unde eşti?
- La locul unei crime, în Scottsdale. - Nu e în jurisdicţia ta.
Nu te aud prea bine. Sună-mă din nou peste 15 minute.
S-a întrerupt legătura. Te căuta locotenentul. Să-i fac legătura?
Sigur.
Manny, mulţumesc că ai venit. Eşti cel mai tare.
Începeam să cred că sunt cel mai naiv.
Toată lumea vrea să ştie ce căutăm noi aici.
- Să ia calmante. E locul unei crime. - Nu e locul unei crime.
Nu aşa cum crezi tu. A fost o crimă urmată de sinucidere.
Tipul şi-a ucis soţia s-a sinucis. Asta va spune legistul.
Nu e nevoie de procuror şi detectiv.
Mai ales de unul care e la un pas de suspendare.
- Ai văzut vreodată asta? - Ce e?
- "Bowling for Columbine". - Da.
E ca "Pe aripile vântului" pentru militanţii antiarme.
Un cuplu de tineri care se uită la filme antiviolenţă
ţine în apartament un pistol, fără permis de port-armă?
Altcineva a făcut asta. E ca celelalte cazuri. Sunt legate.
Da, dar de ce eşti singurul care vede asta?
N-am spus nimănui cine eşti şi ce faci.
Dar am un prieten detectiv.
M-a rugat dimineaţă să-i cer primarului o echipă operativă.
Ce fel de echipă operativă?
De doi ani e obsedat de un şir de decese din Phoenix.
- Şi? - Asta îi distruge cariera.
Ignoră orice altceva şi nici viaţă personală nu mai are.
Nu înţeleg ce...
Vede o crimă acolo unde alţii văd o tragedie personală.
Vede un tipar acolo unde alţii văd doar întâmplare.
O să-ţi povestească. Te aşteaptă la locul crimei.
I-am rugat să lase totul aşa cum era.
I-am spus doar că lucrezi pentru mine şi că am încredere în tine.
Ascultă ce spune, uită-te la ce îţi arată şi spune-mi ce crezi.
Mulţumesc.
- E cineva? - Sus.
Pune-ţi mănuşi şi apărătoare de încălţăminte.
Devalos m-a rugat să vin. Eşti prietenul lui?
Vinovat.
- Detectivul Scanlon. - Allison Dubois. Ce avem aici?
Doi tineri căsătoriţi, de 29 şi 27 de ani, au fost găsiţi împuşcaţi.
Legistul crede că el a omorât-o şi apoi s-a sinucis!
- Tu ce crezi că s-a întâmplat? - Nu ştiu... Dar nu asta.
"Nu asta"? Pentru asta ceri echipă operativă?
Nu ştiu care e specialitatea ta. Criminalistică, lingvistică...
Poate eşti de la FBI, CSI, CIA sau pupă-mă undeva.
Nu vreau să te jignesc.
Eu sunt doar poliţist, nu specialist. Am fost la Circulaţie.
Puteam să mă uit în parbrizul unei maşini
şi ştiam dacă şoferul va opri sau nu. Nu m-am înşelat niciodată.
Instinctul m-a adus până aici, aşa că îl ascult.
- Mai e şi altceva? - Da.
În ultimul an au existat trei cazuri similare în Phoenix.
- Numai cupluri cu un an de căsnicie. - Primul an e cel mai greu.
N-am de unde să ştiu.
Dar ştiu că până atunci n-au mai existat asemenea cazuri
printre cupluri căsătorite de mai puţin de doi ani.
- Nici unul. - Trăim vremuri grele.
Phoenix e mai mare, oamenii se căsătoresc,
e normal să apară dezamăgiri şi tentaţii.
Primele victime au fost sora mea şi soţul ei.
Îmi pare rău.
El ar fi ucis pentru ea, ea ar fi ucis pentru el.
Nu s-au omorât, au fost omorâţi. La fel ca şi în cazul ăsta.
{}- Aştepţi afară sau te sun eu. - Ce vrei să spui?
Am nevoie de singurătate ca să mă pot concentra.
Bine.
Mă bucur să te revăd.
A făcut o treabă extraordinară, nu?
S-a ridicat la înălţimea aşteptărilor.
Nu ştiu ce să cred. Tu cine eşti? Şi tu eşti moartă?
Eu? Nu. Nu sunt nimic...
Nici măcar o persoană reală.
Sunt energia lăsată în urmă de ei. O cale de a comunica cu tine.
Prin vise, noaptea trecută, şi acum.
Ar vorbi chiar ei cu tine, dar sufletele lor sunt în şoc.
Amândouă.
Nu s-a întâmplat pentru că se urau,
ci pentru că se iubeau mai mult decât orice.
E important pentru ei să înţelegi asta.
O a treia persoană? Eşti sigură?
Nu pot să-ţi spun cine e, ce căuta acolo
sau de ce s-a întâmplat aşa. Dar sunt de acord cu det. Scanlon.
Nu s-au sinucis. Au fost ucişi de cineva.
Ştiam eu!
Mulţumesc mult.
Ai găsit un al treilea set de amprente?
Nu... O mostră de păr?
- Poate rănile au ceva distinct. - Lee...
Allison e specializată într-o ramură neconvenţională a criminologiei.
Ce anume te-a convins?
O probă, nu? Pe care Manny poate s-o ducă în instanţă.
Cu care îl poate convinge pe primar să creeze o echipă operativă.
Am avut un vis aseară...
Fir-ar! Împuşcă-mă acum! Nu e criminolog, nu?
Ştiam de când am văzut-o intrând fără trusa de colectare a probelor.
Îmi scrie "dobitoc" pe frunte?
Vorbeşte mai încet. M-ai auzit?
E o ghicitoare de-aia care apare din neant,
ca să găsească un copil dispărut când părinţii sunt disperaţi, nu?
Până de curând, dna Dubois era studentă la Drept...
Cum o să-mi facă rost de echipă?
O să-i spui primarului că a avut un vis? Răspunde-mi!
Cum o să-mi aducă ghicitoarea Milli-Vanilli o echipă?
Ai dreptate. Asta n-avea să se întâmple.
Atunci poţi să-mi spui ce rost a avut?
Dacă accepta să lucreze cu tine, ea era echipa operativă.
E singura resursă pe care o vei primi.
Chiar ştii să faci o femeie să se simtă deosebită.
Eşti nebun. Şi tu eşti şi mai nebună.
Iar tu chiar ai "dobitoc" scris pe frunte!
Nu vrei să afli de celelalte cazuri?
Având în vedere că sunt singurul om care e de acord cu tine.
Nu vrei să afli daci văd ceva?
Nu pricep. Nu-i pot arăta celelalte scene.
Dă-i fotografii de la locul crimei. Sunt de ajuns?
E un început.
- A venit! - A venit, tati.
Am eu grijă de bebe.
- M-ai îmbătrânit cu 10 ani. - Înseamnă că ai 38.
- Foarte frumos. Bună revenire. - Fetele vor da năvală peste tine.
Le-am spus să-ţi distragă atenţia până scot lucrurile din maşină.
Din maşina ta? Sigur, pentru că tu le-ai cumpărat.
Eşti super-tati şi super-soţul care vrea o super-petrecere.
- Pentru soţia mea de 28 de ani. - Chiar întinzi coarda.
Ce nu face omul ca să-şi condimenteze viaţa sexuală.
- Pe mine nu mă excită deloc. - Nu e amuzant. Sunt morţi.
Pe măsură ce te apropii de 30 de ani, îţi pierzi şi simţul umorului.
- Ai exploatat la maximum gluma asta. - Cineva e binedispus.
Cu cât mă uit mai mult la pozele astea, cu atât înţeleg mai puţin.
Spune-i lui Devalos că renunţi, pentru că nu simţi nimic.
Tocmai asta e. Simt, dar ceea ce simt nu se leagă.
Şi nu e doar Devalos.
Mai e şi un detectiv care se laudă cu "instinctele" lui.
Dar să apeleze la instinctele mele i se pare "o nebunie".
- "Trebuie să fiu nebun." - Atunci e perfect.
Nu vă agreaţi. Ceea ce simţi legat de caz nu clarifică lucrurile.
Ai toate motivele să renunţi.
S-ar putea să fac chiar asta.
- S-ar putea s-o fac. - Mă bucur că te-am putut ajuta.
- N-are nici o logică. - Îţi spun ce am văzut.
- Ce ai visat. - Ce am văzut în vis.
- Ajută-mă şi tu, Manny. - Să văd dacă am înţeles.
- Le vezi chipurile... - Ca în pozele de la locul crimei.
- Dar soţul e mereu primul? - Da, şi e deja împuşcat.
Şi de-asta crezi că soţii au murit primii?
Soţul a fost mereu găsit cu arma în mână şi acoperit de praf de puşcă.
Nu poţi să-ţi omori nevasta după ce te-ai sinucis.
- Aminteşte-i că sunt de partea lui. - Apreciez ajutorul.
Dar aş vrea ca teoriile ei să aibă mai multă logică.
Cu tot respectul, vii doar cu chestii care contrazic probele.
Eu am o teorie. A ta care e?
Lucrezi de doi ani la cazurile astea şi n-ai găsit nimic.
- Nu mă impresionează. - N-o să pot dormi la noapte.
Potoleşte-te, te rog!
Ţi-am spus, nu acum!
Cred că a fost o idee proastă. E clar că nu puteţi lucra împreună.
Allison, îmi cer scuze pentru lipsa lui de recunoştinţă.
Lee, contez pe tine să nu spui nimic despre talentele lui Allison.
Glumeşti, nu?
Vrei să-mi mai spui ceva înainte să închid ancheta?
- Nu! - Am terminat.
Ba e ceva. Cum am bănuit, când am privit fotografiile,
am văzut mereu trei oameni acolo.
Mai puţin aici...
Aici erau patru.
- Criminalul şi-a adus un prieten? - La naiba, Lee!
Echipa operativă, ai idee cum arată oamenii ăştia?
- Sunt bărbaţi? Femei? - Nu merge aşa. Nu-i văd, ci îi simt.
Şi îl simţi ca pe un caucazian, hispanic, negru sau asiatic?
- Are dreptate. Eşti un dobitoc. - Mersi pentru votul de încredere.
Când spui că nu e ceea ce pare a fi,
există o expresie: dacă măcăne, atunci e raţă.
Eşti până la genunchi în iazul cu raţe.
Scuzaţi-mă. Secţia trei vrea să vă duceţi până acolo.
- Se pare că au un incident. - Bine. Spune-le că vin imediat.
Allison, det. Scanlon...
- Şeful a vrut să vă implice rapid. - În ce?
Am fost chemaţi la o omucidere şi am adus un individ.
Nu-şi dă nimeni seama dacă e victimă sau criminal.
"Fac un experiment sociologic."
Stătea în casa mea, cu mască de schi pe faţă, cam de înălţimea mea...
Ne ameninţa cu pistolul întrebat ce experiment.
M-am gândit că e bine să vorbesc. Mai bine decât să mor.
M-a întrebat dacă îmi iubesc soţia. I-am zis că da.
Iar el mi-a zis că, dacă o împuşc, mă lasă să trăiesc.
I-am spus că e nebun, dar el a zis că e doar sociolog.
Mi-a pus pistolul sub bărbie
a zis că ori o împuşc, ori ne împuşcă el pe amândoi.
M-a întrebat dacă vreau să trăiesc. Am zis că da şi a spus s-o împuşc.
Iar ea ţipa şi plângea... Nici nu înţelegeam ce spune.
Mi s-a părut că îmi spune s-o fac.
Eu mă gândeam că nu pot s-o fac, mi-e imposibil,
dar pistolul era atât de uşor...
Şi atunci m-am gândit că e o glumă, înţelegeţi?
El mă ameninţa cu pistolul, ea plângea, aşa că am apăsat pe trăgaci.
Să înţeleg că vă recunoaşteţi fapta?
Recunoaşteţi că v-aţi ucis soţia?
Nu, am apăsat pe trăgaci, dar nu s-a întâmplat nimic.
Pistolul n-avea gloanţe.
Iar el a râs şi a spus că sunt primul care a făcut-o...
Primul de până acum... şi m-a felicitat.
Stătea în spatele meu, ţinându-mă imobilizat,
şi, deodată, a ţintit spre ea...
... şi a împuşcat-o.
I-am simţit...
... sângele, cred...
Şi pielea lovindu-mă în plină figură şi în piept.
Apoi...
... mi-a dat pistolul adevărat şi a plecat.
Ce părere aveţi?
Cheamă-i pe Lee Scanlon şi pe Allison la secţia trei.
Aveţi idee cum a intrat bărbatul mascat în locuinţa dv.?
Habar n-am. Am venit de la muncă, am intrat pe uşă şi l-am găsit.
Avea pistolul la tâmpla soţiei şi spunea că e sociolog
şi că facem parte din experimentul lui.
Am o întrebare.
De ce s-ar fi chinuit criminalul să intre pe ascuns în casa dv.,
să vă ucidă soţia, cu sânge rece, sub ochii dv.,
şi apoi să vă lase în viaţă?
Nu s-ar teme că veţi face ce faceţi acum?
Că îl veţi descrie poliţiei? De ce ar face asta?
Nu ştiu.
Credeţi că sunt vinovat. Nu trebuie să fii ghicitor ca să pricepi.
Mi-a spus că îmi va cruţa viaţa dacă o împuşc, am făcut-o...
Nu cu adevărat, dar... I-am demonstrat că pot. Că aş face-o.
Ştiu că sună nebuneşte.
Chiar e o nebunie, dar poate nu una atât de mare.
Eu vă spun ce s-a întâmplat, iar voi mă credeţi nebun sau mincinos.
Şi exact asta vrea şi el să credeţi.
Deci, nu e chiar o nebunie. De fapt, e chiar inteligent.
Nu?
Se duce la locul crimei.
M-a rugat să te întreb dacă vrei să te duci şi tu.
Am auzit că vrei companie.
- Cineva s-a răzgândit? - Nu, gândurile sunt aceleaşi.
Ieri ai spus că erau patru oameni de faţă când sora mea...
La început, n-avea nici un sens. Apoi mi-am amintit.
Sora mea era însărcinată în trei luni şi jumătate când a murit.
Joe, aici Bill. Sper că e bun numărul la care sun.
Eu şi Jenny abia aşteptăm petrecerea-surpriză.
O ştim pe Allison de la petrecerea de Crăciun.
De atunci tot vrem să ne întâlnim. Deci e perfect, contaţi pe noi.
Vineri seara, la voi acasă, la ora 20:00. Ne vedem atunci.
- A fost grozav. Incredibil. - Mersi. Pot conta şi eu pe tine?
Două bilete, "Our Town", la biserică, cu tine în rolul principal. Baftă.
- Cum funcţionează? - Nu ştiu.
Cel care m-a făcut aşa a uitat să-mi dea şi manual de instrucţiuni.
Îmi plac pozele astea.
Vrei să nu mai faci asta?
Ce să nu mai fac?
Cred că am nevoie de o gură de aer.
Te simţi mai bine?
Vezi mulţi oameni morţi?
Întreb pentru că eu am văzut destui.
E ciudat, îi vezi întinşi şi te uiţi în ochii lor.
Ştii că n-ai de ce, dar vine de la sine.
Vrei să crezi că găseşti un răspuns acolo, dar nu găseşti nimic.
Cel puţin, eu nu găsesc. Dar cu tine e altceva, nu?
Erau blitz-uri, de la un aparat foto.
Şi ştii ce mai e ciudat? Am visat în secvenţe... în fotografii.
Trebuie să nu uit că urmărim un criminal, nu un fotograf.
Scuză-mă, vin imediat.
Plănuieşti o nuntă? Cauţi un fotograf?
Nu ştiu.
E doar un instinct...
Dacă nu-ţi descurc părul, trebuie să-l tăiem pe tot.
- N-o lăsa să-mi taie capul! - Să-ţi taie capul?
- Iar îţi aduci serviciul acasă? - Dă-o încoace.
Pot să dau o sugestie? Ce-ar fi să chemăm un expert?
Cineva cu păr frumos, care se pricepe şi la copii.
Ariei?
- Bine, altfel poţi s-o faci singură. - Iar m-am păcălit.
Eşti dintre cei care pot vorbi cu fundul?
- Nu e amuzant. - Ba da.
Minunat. Avem un mesaj.
De la un tip pe nume Bill, de la biroul tău.
Sună ca să confirme că vine la petrecerea mea surpriză.
Ştii să plănuieşti o petrecere şi să păstrezi surpriza.
Nu cumperi bomboane pentru un dentist
şi nu încerci să surprinzi pe cineva care e mereu cu un pas înaintea ta.
Ora opt, mâine seară...
Aici? Ai invitat pe toată lumea aici?
- Da. De ce nu? - Pe cine o să pui la curăţenie?
- Glumeşti! - Dacă tot nu munceşti...
E petrecerea mea! E ziua mea de naştere!
O motivaţie cu atât mai bună... N-ai de gând să răspunzi?
De ce? E o soră vitregă, care îmi spune că vine la bal,
dar vrea să-i curăţ coşul.
Alo? Da. E pentru tine.
Da, det. Scanlon.
Scuze că sun acum, dar am o coincidenţă interesantă.
Fotograful de la nunta lui Conrad a fost şi la nunta lui Tim.
Şi la nunta surorii mele. Vrei să-i facem o vizită mâine?
Să muncesc?
Mâine?
Bineînţeles. Dacă acasă înainte de opt.
Bine, mulţumesc.
Aici poliţia din Phoenix! Am mandat de percheziţie.
Vreţi să ne deschideţi?
Daţi-i drumul!
E liber!
Aici King-7. Totul e liber. Suspectul nu e aici.
Aniversare fericită
Ai idee cum l-a găsit sora ta pe tipul ăsta?
Nu vrea s-o vezi aşa.
Dle detectiv! Dle procuror!
Uite ce dosare avea cu oamenii ăştia.
Îi fotografiază şi apoi parcă ar fi stăpânul lor.
I-a studiat. Sunt subiecţii lui.
Sunt vreo sută de date de contact. Nici nu ştiau că sunt urmăriţi.
Se duceau la lucru...
- Petreceri de zile de naştere... - Şi moarte.
Le dă un an de căsnicie şi, imediat după prima aniversare...
Cred că trebuie să vedeţi asta.
Probabil sunt lucrări neterminate.
Fotografii de nuntă, din timpul supravegherii, dar nu...
Mă întreb cine urmează.
- Cuplul ăsta. Diseară. - De unde naiba ştii?
Sora ta mi-a spus.
Bine ai venit acasă. Te aşteptam.
Închide uşa şi intră în sufragerie, ca să te putem vedea.
Mulţumesc. Facem un experiment sociologic.
Eu şi frumoasa ta mireasă vrem să participi şi tu...
- Cine eşti? - Det. Lee Scanlon.
Eşti arestat pentru uciderea surorii mele.
Aruncă arma şi îţi voi citi drepturile.
Sau poţi încerca o prostie şi chemăm preotul, pentru ultima împărtăşanie.
Te rog, oferă-mi o scuză.
Pune mâinile la ceafă.
- Ai dreptul săi nu spui nimic... - Fascinant, absolut fascinant.
Era evident că vrei să mă omori. Şi ai fi putut s-o faci uşor.
Dar forţe externe te-au convins că propria supravieţuire
depinde de capacitatea de a-ţi suprima setea de răzbunare...
E fascinant şi mă bucur că am fost de faţă.
A fost un act de curaj. Sunt mândru că îmi eşti prieten.
- Ştiam că nu va împuşca pe nimeni. - De unde ştiai?
- Mi-a spus Allison. - N-am zis nimic înainte să intri.
- Aş bea ceva. Mai vrea cineva? - Cât e ceasul?
19:35. Cred că fac cinste.
Trebuie să fug acasă, să fiu "surprinsă". Rămâne pe altă dată.
Scuze că am întârziat la cină. A fost o nebunie la serviciu...
Şi...
E cineva acasă?
Bine, intru în joc.
E cineva?
La mulţi ani, iubito.
- Nu pricep. Unde e toată lumea? - Să vedem...
Ariel rămâne la Meagan, Bridgette rămâne la Hannah...
- Iar Maria e la sora mea. - Poftim?
- Surprinsă? - Derutată.
Am omis să-ţi spun că plecăm în Mexic de ziua ta?
E limuzina care ne va duce la aeroport.
Şi pregătirile pentru petrecere? Şi telefonul?
Nu e uşor să surprinzi pe cineva care e mereu cu un pas înaintea ta.
- Ticălosule! - Mulţumesc.
Grăbeşte-te şi fă bagajele.
Mă duc să mă asigur că şampania e la gheaţă.
Şi o să mă împăunez cu faptul că, în sfârşit, te-am păcălit.
Nu mă pot pregăti atât de repede.
Pune-ţi tenişii, pentru că avionul decolează în fix o oră.
Grăbeşte-te! Şoferul zice că e trafic mare.
Împachetez cât de repede pot!
Sunt gata! Nu pot să cred că mi-ai făcut aşa ceva!
Sper că n-am uitat nimic. Stai să vezi ce-ţi fac de ziua ta!