Bună ziua. Am noutăţi importante pentru voi.
Nimeni nu se naşte bogat. Nimeni. Toţi se nasc goi şi fără bani.
Aşadar, cum ajungi bogat, cum rămâi bogat, ce faci ca să fii mai bogat?
De aceea suntem aici. Asta vrem să ştim, nu?
Care e teoria mea? Se reduce la cinci cuvinte...
"Ce eşti dispus să faci?"
Sunteţi bună să vă ridicaţi? Cât câştigaţi pe an, doamnă?
Prefer să nu spun.
Vă dau 100 de dolari ca să-mi spuneţi. 200!
- Câştig 37.500 de dolari pe an. - Acum sunt 37.700... Vă place, nu?
Banii sunt buni...
Purtaţi lenjerie curată?
- Poftim? - Purtaţi lenjerie curată?
E doar o întrebare. Vă dau 100 de dolari dacă-mi răspundeţi.
Sigur, port lenjerie curată.
Scoateţi-vă toate hainele aici, în faţa tuturor,
şi vă voi dubla venitul anual. Veţi ajunge la 75.000 de dolari.
- Ce ziceţi? - Nu... Nu pot face asta.
- Nu... Acela e soţul dv.? - Da.
Lui nu i-ar prinde bine banii?
Nu contează, nu fac asta... Şi nici el nu ar vrea să o fac...
Alegeţi-mă pe mine! O fac eu!
Nu v-am cerut dv. asta! Dv. vă e uşor. I-am cerut-o ei.
Ştiţi, e 15:15. La ora 15:16 puteaţi să vă fi dublat venitul anual.
Puteaţi avea de două ori mai mult ca acum.
Puteaţi să vă plătiţi facturile, să vă cumpăraţi ceva frumos,
şi tot ce trebuia era să...
Dar nu pot. Mulţumesc, totuşi.
Bine, vă triplez venitul anual. Ajungeţi la 125.000 pe an.
Sunt şase cifre. E o sumă frumoasă. Ajunge să vă scoateţi hainele.
Dar nu pot. De ce nu cereţi asta unuia dintre ei?
Pentru că v-am cerut-o dv. Bine, vă triplez venitul anual,
nu doar pentru anul acesta, ci pentru toată viaţa.
Să spunem că ar fi încă 30 de ani... Înseamnă peste 2.000.000 de dolari.
Aţi fi bogată, aţi fi milionară... Ce ziceţi?
Nu pot.
- Nu puteţi sau nu vreţi? - Nu o voi face.
- E răspunsul final? - Da! E ultimul meu cuvânt.
Ţineţi minte cuvintele acestea... "Ce eşti dispus să faci?"
- Dar dumneavoastră, dle? - Poftim?
Sigur, mi-aş scoate hainele pentru un milion de dolari.
Nu, întrebarea e dacă i-aţi scoate ei hainele...
Dacă mai trăieşte 30 de ani, s-ar ajunge la 2.250.000 de dolari.
Aţi fi milionar, aţi fi bogat...
Ce eşti dispus să faci? Ce vrei să faci?
- Plec... Vreau să plec! - Taci!
Ce eşti dispus să faci?
Lasă-mă în pace!
100 de dolari pentru oricine mă ajută!
Ce zici de asta?
E drăguţă.
"Drăguţă" nu ajunge. Am fost selectat pentru juriu.
Vreau ceva care să spună că nu se poate avea încredere în mine.
Ce zici, cămaşă de bowling sau cu ananas?
Habar nu am.
Haide, asta e specialitatea ta... Ajută-mă, dă-mi o idee...
- Alege una şi îţi dau 100 de dolari. - Du-te dezbrăcat!
S-au trezit fetele. Am auzit zgomote.
Până la urmă, mergi îmbrăcat? Să nu zici că nu te-am prevenit...
- Ajutor! - Ce se întâmplă?
- Mă omoară! - Aici erai!
Nu mai ţipaţi! E 6:30. O să treziţi copilul.
Aia e bluza mea, iar acelea sunt puloverul şi bentiţa mea!
Le-am scos aseară, iar ea s-a trezit înaintea mea şi le-a luat.
- Spuneţi-i să le dea jos! - Bridgette?
- Dă-le jos! - Dar a scos 15 lucruri!
Trei! Alegeam, şi le-am ales pe astea!
- Fără lovituri? - Să le scoată!
Staţi! Liniştiţi-vă.
Bridgette, porţi hainele surorii tale. I-ai cerut voie?
- Nu, nu mi-a cerut! - De ce zâmbeşti? I-ai cerut voie?
Ariel, dacă te roagă frumos,
Ar putea purta unul dintre celelalte două costume pregătite pentru azi?
- Nu ştiu... De ce aş face asta? - Te rog...
- Bine, fie... - Bine. Mulţumesc, Ariel.
Nu contează. Oricum, nu-ţi stau bine!
Vezi? Încă o criză evitată.
Joe Dubois, juriile noastre au nevoie de cetăţeni ca tine.
Nu spune asta, s-ar putea să te audă cineva. Retrage-ţi cuvintele!
Nu voi face asta! Sunt mândră că ai fost selectat pentru juriu.
Ce înseamnă să fii selectat pentru juriu?
E imensă pierdere de timp pentru tata, asta e.
E unul din lucrurile care fac aşa de minunată justiţia noastră.
Când oamenii au probleme, sunt judecaţi de nişte oameni ca ei,
care formează un juriu.
Orice cetăţean e obligat să facă parte dintr-un juriu
şi e o onoare să fii ales.
Mama are dreptate, e o onoare, dar e extrem de inconvenabil,
pentru că tata are milioane de lucruri de făcut la muncă
şi nu poate pierde o zi.
Ai noroc dacă e doar o zi. Poate dura mai mult dacă eşti ales.
- Nici o grijă nu voi fi ales. - Ai multă încredere în cămaşa aia...
Nu pe cămaşă mă bazez, scumpo, ci pe tine.
Pe mine? Cum aşa?
Lucrezi pentru Procuratură. Ce avocat ar vrea să-i fie judecat clientul
de cineva a cărui soţie lucrează la Procuratură?
Scumpo, tu eşti salvarea mea.
Dle procuror, aveţi puţin timp liber?
Nu vă grăbiţi, dră avocat. Mergem în acelaşi loc.
- Nu pot începe fără noi. - Ce-ar fi să nu începem deloc?
V-am făcut şase oferte de înţelegere la care nu aţi răspuns.
Faceţi-mi o propunere serioasă, şi voi răspunde cu plăcere.
Bine... Omor prin imprudenţă, amendă şi muncă în folosul comunităţii.
Amendă şi muncă în folosul comunităţii?
- Clientul dv. şi-a ucis soţia! - Ba nu!
Haideţi, faptele sunt incontestabile. Au plecat cu iahtul, au băut,
el s-a culcat, iar ea a căzut peste bord în mijlocul nopţii.
E un accident îngrozitor, dar nu e o încălcare a legilor.
De fapt, dră avocat, faptele nu sunt incontestabile.
- Nu prea îl cred pe clientul dv. - Poftim?
Dar să lăsăm asta. Să zicem că acceptăm varianta lui.
Tot a comis o crimă. Se numeşte omor prin imprudenţă.
A lăsat-o pe soţia lui, care era extrem de beată,
pe puntea unui vapor aflat în larg.
Riscul ca ea să moară era destul de mare.
- Cunosc prevederile legii. - Sunt sigur.
Şi ştiu că ştiţi că pentru omucidere e nevoie de o dovadă
că victima e moartă, cum ar fi un cadavru, pe care nu îl aveţi.
Scafandrii au cercetat lacul timp de nouă săptămâni şi n-au găsit nimic.
- Haideţi să facem o înţelegere. - Mai bine, nu.
Trecem la numărul 19, dl Joseph Dubois.
- Joseph Dubois? - Da? Scuzaţi-mă... Prezent.
Înainte ca avocaţii să înceapă, aş vrea să vă întreb ceva.
Am văzut că în chestionar aţi scris că soţia dv. lucrează la Procuratură.
- E corect? - Da, aşa este.
Dle Dubois, ca jurat, aveţi obligaţia să nu discutaţi cu nimeni
despre caz sau despre părerile dv., inclusiv cu soţia dv.
- E vreo problemă cu asta? - Nu cred... Nu.
Bine... Dle Devalos, dna Dubois a lucrat la acest caz?
L-a cunoscut pe Stephen Garner sau pe oricare dintre ceilalţi martori?
- Nu dle judecător, nu a lucrat. - Bine. Dle Devalos, puteţi începe.
Nu avem întrebări pentru dl Dubois. Mulţumesc.
Dra Romney, sunt sigur că dv. aveţi întrebări pentru dl Dubois.
Mulţumesc, dle judecător. Doar câteva...
Dle Dubois, aţi declarat că lucraţi în aeronautică.
Mai exact, cu ce vă ocupaţi?
Sunt matematician. Designer de sistem.
- Câştigaţi bine din aşa ceva? - Mă descurc.
Lucraţi cu oameni care câştigă mai mult decât dv.?
Sigur. Mulţi dintre furnizorii noştri sunt întreprinzători.
Dacă vii cu o idee, îţi poţi înfiinţa propria companie.
- În aeronautică sunt mulţi bani. - Interesant.
Ce părere aveţi despre cei care se îmbogăţesc în domeniul dv.?
- Sper să fiu unul dintre ei cândva. - Speraţi...
- Beţi dle Dubois? - Uneori, moderat.
Aţi băut vreodată prea mult?
Da dar demult. Când eram mai tânăr, în facultate.
Şi în momentele când eraţi sub influenţa alcoolului,
aţi luat vreo decizie pe care să o regretaţi
sau aţi făcut sau aţi spus ceva nerecomandabil?
Absolut. Nu e aşa în orice facultate?
- Mulţumesc, Mr. Dubois. - Cu plăcere.
- Nu mai avem întrebări. - Apropiaţi-vă.
Dl Dubois e un jurat acceptabil pentru acuzare.
Ce surpriză... Dră Romney?
Şi apărarea îl acceptă pe dl Dubois.
Minunat...
Dle judecător, mă tem ca nu cumva apărarea să pună bazele
unui apel pe motiv de incompetenţă.
Dacă nu, are nevoie de încă un espresso.
Nu, dle judecător. De fapt, dl Dubois e exact ce caut.
Pare un om inteligent, cu o minte logică,
şi nu pare să aibă prejudecăţi
împotriva celor cu mai mulţi bani decât el.
Afirmă că înţelege ce efecte poate avea alcoolul
şi cel mai important, pare un om corect.
- Mai mult, ce pot să cer? - Mulţumesc.
- Dle Dubois... - Da?
Scuzaţi-mă, dle judecător...
Pot să-mi iau biletul de învoire de la grefier?
Nu, dle Dubois, nu aţi fost respins.
Veţi face parte din acest juriu. Felicitări.
Au adormit, în sfârşit? Le-a trebuit ceva timp.
Fac dimineaţă sandvişurile. Acum sunt prea obosită.
Bine.
- Eşti gata de culcare? - Da. Trebuie să termin asta.
Până când se va termina procesul, e ca şi cum aş avea două slujbe.
Cine e ăsta?
...În moartea soţiei sale, Jessica Garner. Dl Garner...
E cel pe care l-am visat noaptea trecută...
Procesul începe mâine. Dl Garner lucrează în domeniul financiar...
Unde te duci?
Nu pot să văd ştirea asta! E cazul meu. Nu pot să mă uit la ea.
E cazul pentru care am fost ales ca jurat.
S-a terminat?
Partea înfiorătoare s-a terminat. Aşadar, ăsta e cazul tău...
Nu cred că am voie să-ţi răspund.
Haide... Nu ştiu nimic despre caz, pe cuvânt!
Al, tocmai mi-ai spus că l-ai visat pe individ.
Nu era genul ăla de vis. A fost un vis fără nici o noimă.
Al, nu vreau să vorbesc despre asta.
Uite cine s-a convertit dintr-o dată...
Dimineaţă ai fi făcut orice ca să scapi de juriu
şi, brusc, ai devenit juratul model.
- Foarte drăguţ. - Nici tu nu eşti rău.
Bine...
Luaţi-vă hainele şi rucsacii. O zi bună!
- La revedere, tată. - La revedere, scumpo.
Putem merge toţi în fiecare zi?
Dacă benzina nu se ieftineşte vom fi obligaţi.
Azi e o zi deosebită, scumpo,
pentru că mama şi tata lucrează în acelaşi loc.
Haide, Bridgette!
- La revedere, dovlecel. - La revedere, scumpo.
La revedere.
Vin acum, Ariel!
Allison, ce faci?
Mă pun la curent cu cazul Stephen Garner.
Vreau să te opreşti din citit, să te ridici şi să ieşi de aici.
- Poftim? - Soţul tău e în juriu, Allison.
Ştiu. Nu aveam de gând să discut cu el, dar am avut nişte vise...
Ai visat despre acest caz? Ai văzut ceva care să merite să fie cercetat?
Poate... Nu ştiu cum se potrivesc toate piesele.
Bine, uită de asta. Allison, te rog, ridică-te şi ieşi de aici.
De ce?
De ce? Pentru că, dacă judecătorul ar afla
că lucrezi în vreun fel la acest caz, dacă te-ar vedea cu dosarul ăsta,
s-ar declara eroare de procedură şi Stephen Garner ar scăpa.
Ar scăpa, după ce şi-a ucis soţia.
Dar nu a fost acuzat de crimă, nu?
A fost un accident, o neglijenţă...
E ciudat... în general, la o crimă caut motive, metode şi oportunităţi.
Acum le am pe toate trei
şi sunt obligat să mă port ca şi cum n-ar fi o crimă.
Iartă-mă, dar nu înţeleg.
După mine, Stephen Garner şi-a dus soţia bogată pe vas şi a ucis-o!
Poate că a îmbătat-o şi a împins-o,
poate că i-a zdrobit capul şi a aruncat-o peste bord.
Nu am nici un cadavru, aşa că nu ştiu, dar, orice s-ar fi întâmplat,
ea este moartă, iar el a făcut toate astea intenţionat.
- De ce? - Pentru bani. Ai ei.
40.000.000 aflaţi într-un fond, dar nu pot dovedi că asta e cauza.
Sper să obţin o condamnare pentru omor prin neglijenţă
şi poate că va fi închis patru ani.
Patru ani pentru o acuzare de doi bani,
şi asta e toată dreptatea pe care i-o pot oferi sărmanei femei,
aşa că, te rog, nu-mi îngreuna sarcina.
Ridică-te, ieşi, şi îi voi da eu dosarul Sondrei.
Am ieşit în larg doar după ora 10. Am ancorat în Jefferson Cove.
Am început să pregătesc cina, iar ea a scos vinul.
Cât vin a băut soţia dv.?
Nu sunt sigur. Împreună, cred că am băut trei sticle.
Trei sticle de vin pentru doi oameni. Credeţi că era beată?
Da. Amândoi eram. Dar nu trebuia să conducem...
Eram în mijlocul unui lac, pe un vas. Nu credeam că se poate întâmpla ceva.
Dle Garner, aţi declarat că în jurul orei 24 aţi coborât în cabină
şi că aţi lăsat-o pe soţia dv. singură pe punte.
Da, dle, aşa e. Eram obosit.
Obosit din cauza alcoolului consumat?
- În parte, da... - Dar în rest?
- Scuzaţi-mă, aţi spus "în parte". - Am avut o dispută...
Puteţi vorbi mai tare? Spuneaţi că v-aţi certat cu soţia dv.?
Nu! A fost o dispută, un dezacord.
O dispută? Nu aţi pomenit de asta în depoziţia de dinaintea procesului.
Dle judecător, aş dori să discut cu clientul meu.
Clientul dv. a ales să depună singur mărturie în apărarea sa, dră Romney.
Puteţi discuta după încheierea şedinţei de azi.
Aşadar, aţi avut o dispută. A fost încinsă, violentă?
Nu, sigur că nu... A fost doar o dispută.
Jess era nemulţumită de cum arăta.
Uneori, când bea, mă acuza că m-am însurat cu ea pentru bani.
Serios?
Şi e adevărat, dle Garner? V-aţi însurat cu ea pentru bani?
Obiectez! E irelevant.
M-am însurat cu ea pentru că nu aveam de ales...
M-am însurat cu ea pentru că, de când am întâlnit-o,
nu m-am mai putut gândi la altceva. M-am însurat cu ea
pentru că ideea de a mai sta chiar şi o zi singur, fără ea alături...
Dar pariez că nici banii nu stricau...
Obiectez, dle judecător!
Ordine!
"Dar pariez că nici banii nu stricau..."
Nu-mi place tipul ăsta.
Procurorul? Trebuie să încerce să construiască un caz.
Ce vrei să spui? Nu există nici un caz!
Omul s-a culcat şi, când s-a trezit, soţia lui nu mai era.
Dacă asta e o crimă, jumătate din omenire e vinovată,
inclusiv fostul meu soţ.
E o tragedie, un mister, poate, dar nu e o crimă.
Tată!
Salut!
Ne vedem mâine, Joe. Merg să-mi cumpăr o pernă pentru scaun.
Bine.
Mama a zis că, dacă venim toţi, cinăm împreună şi eu aleg restaurantul.
Da? Dacă asta a spus mama ta, asta a spus...
- Serios? - Îmi place asta...
Venim împreună, eu termin la cinci, apoi cinăm toţi...
Uită ce am zis dimineaţă. Poate că fac cerere să devin jurat de carieră.
Nu scrie cererea încă. Mai aşteaptă o săptămână sau două...
Ştiu şi eu? Dacă în continuare va fi ca azi,
nu cred că va mai dura o săptămână sau două.
Sincer să fiu, nu cred că şeful tău are prea multe argumente.
Ce alegi, scumpo?
Vreau crochete de pui! Alege un restaurant unde se serveşte pui!
E rândul meu să aleg, şi eu vreau mâncare italiană.
Mâncare italiană? Bine. Unde e mama?
Unde se duce?
Bună...
Nu le place şeful tău. Nu cred că are un caz pe care să-l susţină.
Cine, juraţii? Parcă nu trebuia să discutăm...
Nu vorbesc despre juraţi. Vorbesc despre şeful tău.
Spune-i să o ia mai uşor... Sau, mai bine, nu...
E aşa de ciudat să nu pot vorbi cu tine
despre ceva care îmi ocupă aşa de mult timp...
E şi cazul meu.
Nu uita, dacă o vedem, eşti pe cont propriu. Eu nu mă pot implica.
Am înţeles.
Spune-mi încă o dată ce ai văzut. - Erau în pat şi făceau dragoste.
- Ce vrei, detalii? - Da, dacă îmi dai...
Soţia lui e moartă de şapte luni.
Nu e absurd să-şi fi făcut o prietenă.
Adevărat, dar ieri au făcut tot posibilul să pară că nu se cunosc.
Ne întâlnim aici cu zece minute înainte de pauza de prânz.
- Mulţumesc. - Pentru puţin.
Dle Hammond, când s-a născut fiica dv., Jessica,
aţi înfiinţat un fond pentru a-i proteja moştenirea.
Ne puteţi spune cât valorează acel fond acum?
- Aproximativ 42.000.000 de dolari. - 42.000.000 de dolari.
Şi, la moartea ei, cine ar fi moştenit banii?
Soţul ei.
Cu tot respectul, dle Hammond, asta nu vă pune pe gânduri?
Obiectez, dle judecător.
Procurorul solicită o opinie care nu are relevanţă pentru caz.
Obiecţia se respinge. Răspundeţi.
L-aţi cunoscut pe ginerele meu, dle?
Acum 12 ani, când a intrat în biroul meu,
avea o haină sport care costa 60 de dolari şi o cravată de zece dolari.
A spus "Aş vrea să lucrez pentru dv., dle."
"Aş vrea să învăţ de la dv. cum se fac bani."
I-am pus întrebarea pe care o pun tuturor celor care spun
că vor să lucreze pentru mine. "Ce eşti dispus să faci?"
El a răspuns "Orice, domnule", şi spunea adevărul.
Un an şi jumătate a desfundat toalete, a livrat corespondenţa,
a adus tuturor prânzul...
Era primul care venea dimineaţa şi ultimul care pleca seara.
Nu ştia nimic despre finanţe, dar, după 18 luni, îmi dădea mie lecţii.
Acesta e ginerele meu.
- Cum a cunoscut-o pe fiica dv? - Eu i-am prezentat-o.
- Se poate spune că eu i-am cuplat... - Şi cum s-a ajuns la asta?
- În meseria mea, din când în când au loc
anumite evenimente caritabile, decernări de premii...
Îl încurajam pe Stephen să meargă, dar mă refuza de fiecare dată.
În cele din urmă, mi-a mărturisit că era intimidat.
Se temea să nu se facă de râs în caz că ar fi ales o furculiţă nepotrivită
sau ar fi greşit paharul de băutură.
Deşi cineva cu înfăţişarea lui nu ducea lipsă de femei,
mi-a spus că nici una nu era suficient de stilată
pentru a-l însoţi la un asemenea eveniment.
De aceea, i-am propus să îl însoţească Jessica.
Şi, evident, asta a dat rezultate...
Jessica mea a dormit în primii ei 24 de ani de viaţă.
Apoi, l-a cunoscut pe acest bărbat, şi...
Am sperat că vor avea copii...
Ştiu că amândoi îşi doreau cu disperare copii.
Iertaţi-mă, am uitat care era întrebarea.
42.000.000 de dolari... Asta nu vă face să vă întrebaţi?
De ce?
Ea este!
- Ar fi bine să pleci. - Plec.
L-am cunoscut în facultate. N-am mai vorbit cu el de atunci.
- Aţi fost la facultate cu el? - Nu. El locuia în oraş.
Lucra la barul tatălui său vitreg. În orice caz, şi atunci arăta bine.
Ştiam că părinţii mei nu ar fi de acord, aşa că trebuia să-l am.
Aţi ieşit cu el?
Se poate spune şi aşa. Era vorba mai mult de sex şi certuri.
Nu înţeleg... Dacă n-aţi mai vorbit de ani de zile cu el,
de ce veniţi zi de zi la tribunal?
Am văzut titlurile din ziare. Când vezi aşa ceva
şi îi cunoşti pe cei implicaţi, te cam cutremuri.
În plus, mă simţeam oarecum responsabilă.
- Ce vreţi să spuneţi? - Eu le-am făcut cunoştinţă.
Dar am citit în ziare că tatăl ei le-a făcut cunoştinţă.
- S-au cunoscut când lucrau. - Şi eu am citit asta.
Adevărul e că, într-o seară, eram toţi la un club de ţară şi...
Asta era acum 13 ani,
înainte ca el să înceapă să lucreze pentru tatăl ei.
Jess nici nu l-a observat pe Stephen.
De ce ar fi făcut-o? Era doar un barman...
Însă ea sigur l-a impresionat pe el.
- Ce vreţi să spuneţi? - A auzit că e extrem de bogată.
După petrecere, a vrut să afle tot ce se putea despre ea.
Ce îi plăcea să facă, ce bărbaţi îi plăceau...
Voia să afle tot ce era de ştiut despre Jessie Hammond.
Asta se întâmpla acum 13 ani?
I-am spus că nu are nici o şansă. Ea era "fetiţa lui tăticu".
Era singură la părinţi, fără mamă, timidă...
Cred că el şi-a spus că putea ajunge la ea doar prin tatăl ei,
pentru că imediat după aceea a început să lucreze pentru el.
Tot nu înţeleg... L-aţi cunoscut, aţi avut o relaţie cu el,
dar asta a fost demult, şi totuşi veniţi zi de zi la tribunal.
- V-am spus, mă simţeam responsabilă. - De ce?
Nu ştiu... Stephen îmi punea sute de întrebări despre Jess.
Dacă eu cred că are chiar aşa de mulţi bani, lucruri din astea...
Parcă era obsedat. I-am spus să o lase baltă şi că nu are şanse.
Omul ăsta era mort după sex. Şi-o punea cu mine şi cu încă şase fete.
Numai ideea că s-a însurat, că e al unei singure femei...
Nu credeam că va face asta, şi i-am spus-o.
I-am zis că, dacă se însoară cu Jess, ei îi va păsa...
Iar tatălui ei îi va păsa şi mai mult.
Ţin minte că Stephen m-a privit şi a spus
"Trebuie doar să te însori cu ea, nu şi să rămâi însurat cu ea."
Întreabă-mă ce ştiu. - Nu contează.
Ai dreptate, a existat un plan. A pus totul la cale din anii '90.
- Individul e un sociopat. - Allison, nu contează.
Vrăjeşte-l pe tată, apoi cucereşte-o pe ea.
Însoară-te cu ea ucide-o şi ia-i banii.
O fată pe care a cunoscut-o el, o fostă iubită,
a văzut cum s-a întâmplat totul.
Te cred, Allison, dar, sincer, nu contează.
Ba da! Juriul e de partea lui, nu a ta.
Se pricepe să cucerească oamenii. Trebuie să le oferi nişte dovezi.
Femeia asta... Scanion crede că tot ce poate oferi sunt zvonuri,
dar, dacă îi spui judecătorului ce a zis ea...
Allison, am terminat pledoariile finale acum o oră.
Acum, totul depinde de juriu. S-a terminat.
Du-te acasă. Să încercăm amândoi să dormim în noaptea asta.
Sigur. Nu mă îndoiesc deloc.
Chiar dacă ajung cu o oră mai târziu, la trei sunt la birou.
Nu, mâine se termină... Bine. Mâine.
Nu pot supravieţui nici trei zile fără mine.
Cred că e o veste bună.
Cum poţi fi aşa de sigur că la trei vei fi la birou?
- Mâine nu încep deliberările? - Draga mea, nu avem ce să deliberăm.
Singura problemă e cât ne va lua să numărăm voturile.
Asta te frământă de când ai venit acasă?
Al, vorbeşte cu mine...
Nu pot.
Nu! Te implor, nu! Te iubesc!
Te rog, nu face asta! Dumnezeule... Te iubesc!
- Eşti bine? - Da... Sunt bine.
Eşti sigură?
Nu ştiu... Nu mă întreba, nu pot vorbi despre asta!
Despre ce nu poţi vorbi?
E în regulă...
Serios, sunt bine. Culcă-te...
- Salut. Ce faci? - Aştept să te trezeşti.
- M-am trezit. Culcă-te. - Trebuie să-mi spui.
- Ce să-ţi spun? - Visezi în fiecare noapte.
Dacă acest caz ar fi aşa de simplu cum a fost prezentat la tribunal,
n-ai avea de ce sa visezi.
Şi?
Vreau să ştiu ce vezi. Vreau să aflu ce ştii.
Nu pot să-ţi spun ce ştiu. Aş vrea să pot...
Aş vrea să mai conteze, dar nu contează.
Ştiu că toţi aveţi treabă şi aveţi vieţile voastre.
Ca preşedinte al juriului, aş vrea să începem.
De asemenea, vreau să facem o probă, să vedem cum vom vota.
Nu uitaţi, poate exista un singur verdict,
vinovat sau nevinovat de omor prin imprudenţă.
Aşadar, să votăm... Nevinovat?
Dle Dubois, am spus "nevinovat". Asta înseamnă că nu a făcut-o el.
Da, am înţeles.
Calmaţi-vă... Are dreptul să aibă părerea lui.
Cred că omul ăsta n-a fost în aceeaşi sală de tribunal cu noi.
Chiar crezi ăsta a făcut ceva?
Nu. Cred că suntem aici să facem o treabă
şi că trebuie să o facem conştiincios.
Atunci, vreau să văd cum votezi. De asta suntem aici. Asta e sarcina ta.
Ba nu, Mack. Suntem aici ca să examinăm dovezile,
să deliberăm şi să luăm o decizie. Sarcina mea e să fac toate astea.
Să examinăm dovezile? Ce dovezi?
Îmi poţi arăta vreuna
care să arate că omul ăsta i-a făcut rău în vreun fel soţiei lui?
Nu, nu pot. Nu acum, şi poate că nu voi putea niciodată.
Dar soţia lui e moartă şi pe el îl aşteaptă o grămadă de bani.
Mi-ar fi mult mai uşor să-i spun că e liber
dacă aş şti că am analizat măcar puţin tot ce am auzit,
în caz că ne-ar fi scăpat ceva.
N-ar strica o scurtă trecere în revistă, ca să fim siguri.
O scurtă trecere în revistă?
Bine... Stephen Garner afirmă că el şi soţia lui, Jessica,
au plecat de acasă la ora 9 ca să meargă pe lacul Prescott...
- Încă nu se ştie nimic. - Poftim?
Juriul încă, mai deliberează. Cine ştie, poate că mai avem o şansă...
- Scuză-mă, mai era ceva? - Ce e cu cutia asta?
E dosarul. Phoenix, Arizona vs. Stephen Garner.
Vrei să arunci o privire? Acum nu mai contează.
- Da, vreau. - Dă-i drumul. Distracţie plăcută.
- Trebuie să-ţi vorbesc. - Vorbeşte.
Cred că ştiu unde e cadavrul ei.
A ucis-o în pădure, într-un loc numit Mazatzal Mountains.
Nu aţi găsit-o în lac pentru că nu a urcat deloc pe acel iaht...
- Zi ceva! - Juriul a dat verdictul.
În cazul statul vs. Stephen Garner,
ce verdict aveţi pentru acuzaţia de omor prin imprudenţă?
Îl găsim pe acuzat nevinovat...
- Verdictul e în unanimitate? - În unanimitate.
Uite, aşa se face...
Super!
Şi, dacă faci asta de o sută de ori în fiecare noapte,
părul nu ţi se va încurca şi va străluci întotdeauna.
- De o sută de ori? - De o sută de ori.
Va străluci ca al tău?
Grozav...
Haideţi, fetelor... Trebuia să dormiţi de acum zece minute.
Vrei să auzi ceva interesant?
Am verificat. Familia Hammond are o cabană de vânătoare în munţi.
Le aparţine de vreo 50 de ani. Ghici în ce oraş e...
Mazatzal...
Mâine merg acolo. Nu ştiu ce voi face dacă găsesc ceva.
Nu e uşor să acuzi un om de ceva pentru care a fost achitat deja,
dar o să rezolv asta când se va ajunge acolo. Dacă se va ajunge...
- La ce crezi că se gândeşte acum? - Nu-şi mai încape în piele.
Se gândeşte la ce a făcut, la ce ar fi fost dispus să facă...
Se gândeşte ce isteţ e el şi ce proşti suntem noi,
şi speră din răsputeri că iadul nu există.
Nu, te rog! Te rog, nu face asta!
Dumnezeule... Nu!
Ai obţinut mandatul?
Toată zona e rezervaţie. Familia Hammond a donat terenul.
Ce sunt astea?
Cadavre de căprioare. Sunt îngropate la fiecare pas.
Ne îngreunează sarcina. Câinii sunt confuzi.
Crezi că îşi vrea pământul înapoi?
- Ce naiba se întâmplă aici?! - Domnule Hammond...
Ce faceţi?! Ginerele meu a fost achitat ieri!
Dle Hammond, trebuie să urmărim orice pistă...
De ce ţineţi morţiş să continuaţi cu nebunia, cu hărţuiala asta?
- Fiica mea a căzut în lac... - Dle Hammond, vă rog...
Dle detectiv!
Mă scuzaţi.
Aţi găsit ceva?
Ce este?
La naiba...
E inelul lui Jessie...
Dle Hammond, să intrăm în casă, să lăsam poliţiştii să-şi facă treaba.
Sacul ăsta e plin cu bucăţi de cadavru.
Dle Hammond...
Unu, doi, trei, patru. Declar război!
Am câştigat! Sunt campioană mondială! Ai pierdut!
Şi eu sunt tot campioană!
În regulă, campioanelor...
- Tată, mâine mergem iarăşi toţi? - Nu, scumpo. Nu mai sunt jurat.
Ai trimis pe cineva la închisoare, sau a fost nevinovat?
Răspund eu.
A fost vinovat, dar nu va ajunge la închisoare. Nu încă.
Dar nu e normal...
E prea complicat pentru ora asta, draga mea.
Gata, la culcare!
- Noapte bună, tată. - Noapte bună.
Ce e? Ce se întâmplă?
Acum două ore, tatăl ei, dl Hammond
s-a dus la biroul lui Devalos şi s-a predat.
Ce tot spui acolo? Pentru ce să se predea?
Se pare că l-a dus pe ginerele lui, Stephen, în pădure.
I-a lăsat un avans de trei minute, după care l-a vânat şi l-a împuşcat.
L-a împuşcat de 23 de ori.
Sunt campioană! L-am învins pe tata!
Amândouă suntem campioane, proasto!
- Mă ocup eu... - Nu...
- Fetelor! - Haideţi, la culcare!
Sincronizare: DISTEL subs.ro TEAM (c) www.subs.ro